єдиний унікальний номер справи 546/1370/23
номер провадження 1-в/546/29/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка подання Полтавського районного сектору № 7 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області про звільнення від покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння та приведення вироку у відповідність до вимог Закону стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Решетилівка Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, засудженого 30.11.2023 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік,

в с т а н о в и в :

До Решетилівського районного суду Полтавської області надійшло подання Полтавського районного сектору № 7 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області відносно ОСОБА_5 про звільнення засудженого від покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння та приведення вироку у відповідність до вимог Закону.

Подання мотивоване тим, що вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 30.11.2023 ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, за те, що він 22.08.2023 викрав офіційний документ (банківську картку) з корисливих мотивів, який в подальшому умисно знищив з метою приховання слідів вчинененого кримінального правопорушення, а також шляхом крадіжки грошових коштів здійснив операції з банківської картки шляхом безготівкових розрахунків, внаслідок чого з банківської картки було списано грошові кошти на загальну суму 1777,27 грн.

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно якого ст. 51 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Посилаючись на положення ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, орган пробації просить привести вирок Решетилівського районного суду Полтавської області від 30.11.2023 у відповідності до вимог Закону № 3886-ІХ.

Представник органу пробації в судовому засіданні підтримав подання, просив його задовольнити з підстав, вказаних у поданні та звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання за ч. 4 ст. 185 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити подання органу пробації про його звільнення від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку із декриміналізацією цього діяння.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення подання органу пробації, вважала за необхідне звільнити засудженого від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 357 КК України до визначної судом міри покарання зі звільненням від його відбуття з випробування на 1 рік з покладеними судом обов`язками та виключити посилання на призначення покарання згідно вимог ч. 1 ст. 70 КК України.

Суд, заслухавши представника органу пробації, засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали, додані до подання, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст.537 цього Кодексу.

09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено у новій редакції та встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та станом на момент вчинення діяння 2023 рік, становило 2684,00 грн.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 виклала правовий висновок, що вказана у Законі № 3886-IX зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на момент його вчинення.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік із покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Вирок набрав законної сили 31.12.2023, надійшов на виконання до органу пробації 05.01.2024, засуджений взятий на облік органом пробації 30.01.2024.

Згідно вироку суду ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 357 КК України за те, що він 22.08.2023 викрав офіційний документ (банківську картку) з корисливих мотивів, який в подальшому умисно знищив з метою приховання слідів вчинененого кримінального правопорушення.

Також, ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України за те, що він 22.08.2023 шляхом крадіжки грошових коштів здійснив операції з банківської картки шляхом безготівкових розрахунків, внаслідок чого з банківської картки було списано грошові кошти на загальну суму 1777,27 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення діяння, а саме 2684,00 гривні.

Отже, діяння за ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого засуджено ОСОБА_5 перестало бути кримінально караним.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання, призначеного вироком за ч. 4 ст. 185 КК України, за діяння, караність якого законом усунена.

Разом із цим, вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 30.11.2023 ОСОБА_5 призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, при цьому покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік поглинулось покаранням призначеним за ч. 4 ст. 185 КК України.

Оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357 КК України не підпадають під декриміналізацію та дію ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, суд вважає необхідним привести вирок Решетилівського районного суду Полтавської області від 30.11.2023 у відповідність до вимог КК України.

Таким чином, після звільнення ОСОБА_5 від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, його слід вважати таким, що засуджений вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 30.11.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік із покладеними на нього вироком суду обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Окрім того, із вироку Решетилівського районного суду Полтавської області від 30.11.2023 слід виключити посилання на призначення ОСОБА_5 покарання з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки застосування цих норм, у даному випадку, буде суперечити вимогам КК України.

На підставі ст. ст. 3, 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання Полтавського районного сектору № 7 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області про звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння та приведення вироку у відповідність до вимог Закону задовольнити.

ОСОБА_5 , засудженого вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років звільнити від призначеного судом покарання за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Вирок Решетилівського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2023 року привести у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_5 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1(один) рік із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та продовженням виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, визначених вироком суду.

Виключити з вироку Решетилівського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2023 року посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 29 жовтня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1