Номер провадження:1-в/521/1150/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі провадження за клопотанням ДУ «Одеська виправна колонія №14» щодо приведення вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону №3886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно засудженого ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізської області від 22 листопада 2021 року за ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання відносно засудженого ОСОБА_4 щодо приведення у відповідність до закону вироку Токмацького районного суду Запорізської області від 22 листопада 2021 року за ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України відносно ОСОБА_4 у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р., у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX, яким вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Засуджений ОСОБА_4 просив розглянути клопотання у його відсутність.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Токмацького районного суду Запорізської області від 22 листопада 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України до 4-х (чотирьох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст.190 КК України до 2-х років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_4 за сукупністю злочинів покарання у виді 4-х років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізської області від 12.03.2021 року, остаточно призначено ОСОБА_4 до відбування покарання у виді 4-х років 6-х місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з 01.07.2021 року.

Як убачається з вироку Токмацького районного суду Запорізської області від 12.03.2021 року, ОСОБА_4 вчинив тринадцять епізодів злочинних дій, зокрема: 1) 19.11.2020 року на суму 2333,41 гр.;2) 13.03.2021 на суму 3259, 17 гр.; 3) 17.03.2021 року на суму 1258, 60 гривень; 4) у серпні 2020 року на суму 4340, 00 гривень; 5) 05.04.2021 разом з Блохіним на суму 2579,00 гривень; 6) 06.04.2021 на суму 4427, 4 гривень; 7) 10.12.2020 на суму 500,00 гривень; 8) у квітні 2021 року на суму 790,00 гривень; 9) у квітні 2021 року на суму 2130,00 гривень; 10) 05.03.2021 року на суму 2213,66 коп.; 11) 07.04.2021 року на суму 07.04.2021 року 2956,68 гривень; 12) 29.04.2021 років -1418, 29 гривень; 13) 03.06.2021 року на суму 500,00 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано судом за епізодом від 19.11.2020, 13.03.2021 за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно; за епізодом від 05.04.2021, 06.04.2021 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб; за епізодом від 17.03.2021 року за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна( крадіжка) поєднано з проникненням у сховище; за епізодом в один з днів першої декади квітня 2021 року, 05.03.2021року, 07.04.2021 року за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно; за епізодом 29 квітня 2021 року за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна( крадіжка) поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно; за епізодами 10.12.2020 року та 03.06.2021 року за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство) вчинене повторно.

Відповідно до вироку Токмацького районного суду Запорізської області від 12 березня 2021 року, покарання за яким частково приєднано до цього вироку, ОСОБА_4 24 вересня 2020 року,скоїв крадіжку майна на суму 450,00 гривень, 01.11.2020 року на суму 2343,60 гривень; 10.12.2020 року на суму 1849,00 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано судом за епізодом від 24.09.2020 року за ч. 3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення. За епізодами від 01.11.2020 року та від 10.1.2020 року за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року N 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від (далі Закон N 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 1051,00 грн.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 1135,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону N 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення декількох епізодів крадіжок, за які він засуджений вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 22.11.2021 та за вироком Токмацького районного суду Запорізської області від 12 березня 2021 року ( у 2020-2021 роках), розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2102 гривень у 2020 році та 2270,00 у 2021 році, тому розмір завданої шкоди за епізодами: від 17.03.2021 -1258,60, від 10.12.20 500,00 гривень; у квітні 2021 року 790,00 гривень; у квітні 2021 року на суму -2130,00, від 05.03.2021 року на суму -2213,66; від 29.04.2021 1418,29; 03.06.2021 року на суму 500,00 гривень; від 24.09.2021 року на суму 450,00; від 10.12.2020 року на суму 1849,00 гривень; що не перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

За іншими епізодами крадіжок встановленими вказаними вище вироками, кваліфікація дій ОСОБА_4 залишається за ст.185 КК України.

Щодо вироку Токмацького районного суду Запорізької області від 12 березня 2021 року, Малахова слід вважати засудженим за епізодом від 01.11.2020 року за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років позбавлення волі.

Окрім цього, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 22.11.2021 року за епізодами: від 19.11.2020 року( крадіжка нас уму 2333,41); від 13.03.2021 (шкода на суму 3259,17 гр.); серпень 2020 року( шкода на суму 4340,00 гр.); 05.04.2021 ( шкода на суму 2579,00 гр.); від 06.04.2021 року ( шкода на суму 4427,40 коп.); 07.04.2021 року ( шкода на суму 2956,68 коп.. Дії обвинуваченого кваліфікуються за епізодами від 19.11.2020 року та від 13.03.2021 року за ч.2 ст.182 КК України, як таємне викрадення чужого майна( крадіжка), вчинене повторно; за епізодами від 05.04.2021 ( шкода на суму 2579,00 гр.); від 06.04.2021 року ( шкода на суму 4427,40 коп.) за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна( крадіжка), вчинене повторно, за попередньою групою осіб; за епізодом від 07 квітня 2021 року та у серпні 2020 року за ч. 3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками як таємне викрадення чужого майна( крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло. Покарання, яке призначене ОСОБА_4 : за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки; за ч.3 ст.185 КК України на строк 4( чотири) роки. Відповідно до ч ч.2 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4( чотири) роки. На підставі ст..71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 12 березня 2021 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 01.07.2021 року.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адміністрації ДУ «Одеська виправна колонія №14» щодо приведення вироків у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону №3886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно засудженого ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 22.11.2021 року по справі № 328/917/21 - задовольнити.

ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 22.11.2021 року по справі № 328/917/21 за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України до покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки;

за ч.3 ст.185 КК України на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч ч.2 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4( чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 12 березня 2021 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 01.07.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1