Справа№751/7875/23
Провадження №1-в/751/233/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника органу пробації ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу за поданням Новозаводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення судового рішення у відповідність з діючим законодавством відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Савинки Козелецького району Чернігівської області, українки, громадянки України, утриманців не має, раніше не судимої, одруженої, працюючої продавцем у «Магазин продукти», зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.02.2024 року за ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання Новозаводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.02.2024 року відносно засудженої ОСОБА_5 у відповідність до діючого законодавства.

В обґрунтування подання зазначено, що з 14.03.2024 року на обліку у відділі перебуває звільнена від відбування покарання з випробуванням засуджена ОСОБА_5 , відповідно до вироку суду від 02.02.2024 року. Посилаючись на вимоги п. 13 ч.1 ст.537, п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України, ст.4, 5 КК України, ст. 58 Конституції України,Закон України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, просить привести вирок суду у відповідність до чинного законодавства.

У судовому засіданні представник органу пробації просила звільнити засуджену ОСОБА_5 від призначеного судом покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке вона засуджена.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання в частині звільнення ОСОБА_5 від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України.

Засуджена ОСОБА_5 у судовому засіданні просила подання органу пробації задовольнити.

Заслухавши представника органу пробації, прокурора, засудженої, дослідивши матеріали подання, особової справи засудженої, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2024 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок; за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання і встановленоїй іспитовий строк 1 (один) рік. Згідно ст. 76 КК України покладено на засуджену ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи.

Водночас 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024.

Згідно з положеннями зазначеного Закону, ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої - дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до змісту вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.02.2024 року, ОСОБА_5 вчинила 27.06.2023 року крадіжку чужого майна на суму 512,00 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2864,00 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, внесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Зважаючи на викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Отже, діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.02.2024 року за вчинення 27.06.2023 року діяння, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого остання засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність - два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

При цьому, діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 вказаним вироком суду (26.06.2023 року), кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, а, відтак, не підлягає декриміналізації відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Таким чином, ОСОБА_5 слід вважати такою, що засуджена за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2024 року, з виключенням ч. 1 ст. 70 КК України, за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 533, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного їй вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння, виключивши ч. 1 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що засуджена за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1