Справа № 953/3657/23
н/п 1-кс/953/4895/24
"22" липня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю представника заявника - адвоката ОСОБА_2 ,
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції заяву адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій,
- визнати протиправною бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Харківській області, яка полягає у ненаданні потерпілій ОСОБА_4 . матеріалів кримінального провадження для ознайомлення на підставі клопотання, поданого 24 червня 2024 року;
Особа, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Слідчий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився надав до суду заяву, в якій просив розглядати скаргу у його відсутність, щодо задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що клопотання потерпілої ОСОБА_8 про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення від 24 червня 2024 року він розглянув та надав відповідь, про те, що потерпіла може ознайомитися з матеріалами кримінального провадження попередньо узгодивши дату та час зі слідчим.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши скаргу, надані в її обґрунтування матеріали, дійшов до такого висновку.
Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження, передбачений главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачений ч. 1 ст. 303 КПК України.
Зокрема зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідує, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені у тому числі такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме - бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений цим Кодексом строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Вимогами п. 11 ч. 1 ст. 56 КПК України встановлено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право у тому числі знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.
Порядок ознайомлення учасників кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування до його завершення врегульовано положеннями ст.ст. 220, 221 КПК України.
Згідно з приписами ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Водночас, положення ст. 221 КПК України містять імперативну норму, що слідчий, дізнавач, прокурор, зобов`язаний за клопотанням сторони надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.
Як вбачається з матеріалів скарги, потерпіла ОСОБА_4 24 червня 2024 року звернулася до слідчого з клопотання про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.
З наданих слідчим до скарги матеріалів слідує, 28 червня 2024 року на адресу потерпілої ОСОБА_4 була направлена відповідь за результатами розгляду клопотання ОСОБА_4 про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, в якій зазначено, що клопотання задоволено у повному обсязі, із вказаними матеріалами досудового розслідування можна ознайомитися попередньо угодивши дату та час зі слідчим ОСОБА_11 .
При цьому за поясненнями потерпілої та її представника жодної письмової відповіді, на яку посилається слідчий, вони не отримали.
Також при розгляді скарги слідчий суддя враховує ту обставину, що слідчий ОСОБА_10 до суду не з`явився, жодних доводів, на спростування обставин, викладених у скарзі, не надав, як і не надав доказів щодо відправлення письмової відповіді потерпілій ОСОБА_4 .
Слідчий суддя враховує, що нормамиКПК України не визначений конкретний строк, у який слідчий зобов`язаний надати стороні матеріали кримінального провадження для ознайомлення, у разі задоволення вказаного клопотання.
Разом з тим слідчий суддя звертає увагу на те, що нормами ч. 1 ст. 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Слідчий суддя враховує, що клопотання потерпілої ОСОБА_4 було розглянуто слідчим ще 28 червня 2024 року, тобто з дня розгляду вказаного клопотання до дня розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого минув майже місяць, однак слідчий так і не надав потерпілій стороні матеріали кримінального провадження для ознайомлення.
Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, крім іншого можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, в тому числі нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кримінально процесуальним кодексом строк.
Слідчим суддею встановлено, що вищевказаних вимог процесуального закону слідчий не дотримався.
Слідчий суддя враховує, що окремою формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів органами дізнання, досудового слідства та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер такої діяльності щодо судового контролю в рамках кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.
Водночас, слідчий суддя зауважує на тому, що , що відповідно до ст. 40 КПК України слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, та визначення обсягу надання матеріалів відноситься виключно до повноважень слідчого, оскільки чинним законодавством не передбачено повноважень слідчого судді надавати вказівки слідчому щодо вчинення тих чи інших конкретних процесуальних дій, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, чи слідчих (розшукових) дій під час розслідування кримінального провадження, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, тощо. Більш того, спроба вчинення таких дій з боку суду була б невиправданим втручанням в роботу слідчого в цілому, та в заплановану слідчим стратегію у кримінальному провадженні, що прямо суперечить принципу диспозитивності.
Щодо вимоги про визнання бездіяльності слідчого протиправною, то слідчий суддя зазначає, що нормами КПК України, у тому числі ст. 303 КПК України, не передбачено заявлення вимоги про визнання дій або бездіяльності слідчого або прокурора протиправною.
Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Отже, визнання бездіяльності уповноважених осіб СУ ГУНП в Харківській області незаконною не відноситься до рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення скарги в цій частині.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
Заяву адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій задовольнити частково.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 23 липня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1