ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2024 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002175 від 01.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Стаханов Луганської області, зареєстрованого у цьому АДРЕСА_1 ), офіційно не працевлаштованого, такого, що має на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, в силу ст. 89 КК України несудимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

У невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений час придбав телескопічну палицю чорного кольору, котру умисно без законних підстав та без отримання дозволу на носіння холодної зброї носив при собі.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 30.06.2024 приблизно о 22:23 ОСОБА_5 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де маючи в цей час при собі телескопічну палицю чорного кольору без передбаченого законом дозволу, яка знаходилась в сумці чорного кольору, був затриманий працівниками поліції. Після цього, під час проведення огляду місця події 01.07.2024 в період з 02:56 по 03:12 за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності двох понятих працівниками поліції у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено з сумки чорного кольору, належній останньому, телескопічну палицю, яку ОСОБА_5 незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновку експерта від 12.07.2024 № СЕ-19/111-24/39954-ХЗ наданий на дослідження телескопічна палиця відноситься до холодної зброї.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в учиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини. Зокрема, обвинувачений дав суду показання про те, що дійсно 30.06.2024 він, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками поліції з метою перевірки особистих документів, на запитання яких про наявність у нього заборонених в обігу речовин або предметів, він відразу ж відповів, що має при собі телескопічну палицю, яку добровільно видав, оскільки не знав що вона належить до холодної зброї.

Крім того, ОСОБА_5 висловив самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначив про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, а також запевнив суд, що в подальшому буде прагнути не вчиняти більше кримінальних правопорушень, просив суд суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння останнім змісту обставин вчинення злочину.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, за відсутністю будь-яких сумнівів у добровільності та істинності позиції останніх, за згодою учасників судового провадження, суд провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що мають істотне значення для вирішення обвинувачення по суті, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 в межах висунутого обвинувачення, допитавши останнього, дослідивши письмові матеріали, долучені прокурором відповідно до встановленого порядку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, за обставин, установлених у судовому засіданні, доведено повністю та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 263 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 зі змінами від 06.11.2009 «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Разом із тим, із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття відповідно до ст. 66 КК України, обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не встановив.

Зважив суд і на дані про особу винного, котрий має середню освіту, офіційно непрацевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується формально посередньо, в силу ст. 89 КК України несудимий, має на утримання малолітню дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за даними наявної документації на спеціальних обліках у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність.

З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також характер і спосіб вчинення злочину в сукупності зі ставленням ОСОБА_5 до вчиненого та тим, що останній вчинив злочин, який відноситься до категорії нетяжких, зваживши на позиції сторін кримінального провадження в судових дебатах, суд приходить до висновку про призначення винному покарання у виді штрафу в мінімальних межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, оскільки вважає, що саме такий вид та розмір покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.

Керуючись положеннями статей 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- телескопічну палицю, яка згідно висновку експерта від 12.07.2024 № СЕ-19/111-24/39954-ХЗ належить до холодної зброї (постанова від 16.07.2024), як передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №002493) - після набрання вироком законної сили знищити;

- газовий балончик, 7 предметів схожі на гільзи (постанова від 01.07.2024), які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №002443) - після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн 84 коп (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1