У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 503/1671/14-к

провадження № 51-4390ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 06 червня 2024 року,

встановив:

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Кодимського районного суду Одеської області від 14 липня 2023 рокуОСОБА_5 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України (епізод № 1) та ч. 2 ст. 121 КК України (епізод № 2), та призначено покарання: за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років і 6 місяців.

Звільнено ОСОБА_5 від покарання призначеного за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Визнано ОСОБА_6 винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України (епізод № 1) та ч. 2 ст. 121 КК України (епізод № 2), та призначено покарання:за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років і 6 місяців.

Звільнено ОСОБА_6 від покарання призначеного за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Визнано ОСОБА_7 винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України (епізод № 1) та ч. 2 ст. 121 КК України (епізод № 2), та призначено покарання:за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років і 6 місяців.

Звільнено ОСОБА_7 від покарання призначеного за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Визнано ОСОБА_8 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (епізод № 2), та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і 6 місяців.

Визнано ОСОБА_9 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (епізод № 2), та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і 6 місяців.

Закрито кримінальне провадження в частині обвинувачення пред`явленого ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди та компенсації спричиненої моральної шкоди, залишено без розгляду в частині позовних вимог пред`явлених до ОСОБА_10 .

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди та компенсації спричиненої моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 200000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог заявлених в цивільному позові відмовлено.

Також даним вироком вирішено питання речових доказів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 червня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_4 - задоволено частково.

Клопотання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України - задоволено.

Вирок Кодимського районного суду Одеської області від 14 липня 2023 року в частині засудження - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - скасовано.

На підставі ст. 49 КК України, ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі ст. 49 КК України, ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі ст. 49 КК України, ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі ст. 49 КК України, ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі ст. 49 КК України, ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням осіб від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди та компенсації спричиненої моральної шкоди - залишено без розгляду.

Роз`яснено потерпілому ОСОБА_4 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази, а саме штикову лопату та металеву частину підборної лопати, повернуто їх законному володільцю - потерпілому ОСОБА_4 .

В іншій частині вирок суду залишено без змін.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали Одеського апеляційного суду від 06 червня 2024 року та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх вимог, вказує, що він не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду апеляційної скарги, судове засідання відбулося за його відсутності. При цьому зазначає, що брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконфекенцзв`язку, проте через деякий час зв`язок перервався, у зв`язку з відсутністю електропостачання. Також потерпілий заперечує проти задоволення клопотань обвинувачених про звільнення їх від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Мотиви Суду

Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі

п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України з огляду на таке.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПКУкраїни, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Так, обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вчинили кримінальні правопорушення, передбачені: ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я; та ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб. Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб.

З копії оскаржуваного судового рішення вбачається, що подія злочину мала місце 08 квітня 2014 року. Тобто на час розгляду судом апеляційної інстанції клопотань обвинувачених, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився.

Суд апеляційної інстанції розглянув клопотання обвинувачених про звільнення їх від кримінальної відповідальності та встановив, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності згідно з ч. 1 ст. 49 КК України закінчився, а тому обґрунтовано дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. При цьому, обставин вчинення обвинуваченими нового злочину або ухилення ними від слідства, судом встановлено не було. Таких відомостей не було надано і прокурором, який в свою чергу не заперечував проти задоволення клопотань обвинувачених про закриття кримінального провадження.

При розгляді клопотань про звільнення обвинувачених осіб від кримінальної відповідальності, суд, відповідно до положень ч. 2 ст. 288 КПК України, зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості прийняття такого рішення. Як убачається з копії оскаржуваного рішення, потерпілий

ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотань обвинувачених про звільнення їх від кримінальної відповідальності. Разом з цим, думка потерпілого про звільнення від кримінальної відповідальності осіб у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

(ч. 1 ст. 49 КК України), не може впливати на прийняття такого рішення, оскільки прийняття судом рішення про звільнення від кримінальної відповідальності особи у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є не правом суду, а його обов`язком.

Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПКУкраїни.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від

06 червня 2024 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3