Справа № 211/1231/24
Провадження № 1-в/211/263/24
У Х В А Л А

іменем України

28 листопада 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання заступника начальника Довгинцівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо приведення вироку Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2024 року у відповідність до вимог закону відносно засудженого ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

До Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вищевказане подання, яке обґрунтовано тим, що з 30.04.2024 року на обліку у Довгинцівському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області перебуває ОСОБА_5 , який вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2024 року визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.1, ст..190 ч.2 Кримінального кодексу України. Затверджено угоду про визнання винуватості укладену 23.02.2024 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_6 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №20000208 від 15.02.2024, з одного боку, та підозрюваний у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, за участі захисника адвоката ОСОБА_7 . На підставі угоди про визнання винуватості призначено покарання: за ч.1 ст.190 КК України 2 (два) роки обмеження волі; за ч.2 ст.190 КК України 3 (три) роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК україни, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання 3 (три) роки обмеження волі. Згідно ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого від відбуття покарання звільнено з випробуванням із іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов`завши його періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти його про зміну місця проживання, роботи; без погодження з ним не виїжджати за межі України.

Вказаним вироком суду встановлено, що 05.02.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зловживання довірою заволодів майном потерпілого, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму 826,00 гривень., ч. 1 ст. 190 КК України. Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.02.2024 року повторно шляхом зловживання довірою заволодів майном потерпілого, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму 3100,00 грн., ч. 2 ст. 190 КК України.

Разом з тим, 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886- ІХ від 18.07.2024. Вказаним Законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі вищенаведеного заступник начальника Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області просить подання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні покладалася на розсуд суду.

Дослідивши подання та матеріали додані до нього, заслухавши думку прокурора, судом встановлено наступне.

З 30.04.2024 року на обліку у Довгинцівському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області перебуває ОСОБА_5 , який вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2024 року визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.1, ст..190 ч.2 Кримінального кодексу України. Затверджено угоду про визнання винуватості укладену 23.02.2024 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_6 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №20000208 від 15.02.2024, з одного боку, та підозрюваний у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, за участі захисника адвоката ОСОБА_7 . На підставі угоди про визнання винуватості призначено покарання: за ч.1 ст.190 КК України 2 (два) роки обмеження волі; за ч.2 ст.190 КК України 3 (три) роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК україни, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання 3 (три) роки обмеження волі. Згідно ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого від відбуття покарання звільнено з випробуванням із іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов`завши його періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти його про зміну місця проживання, роботи; без погодження з ним не виїжджати за межі України.

Вказаним вироком суду встановлено, що ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 190 України, тобто, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), спричинивши майнову шкоду у виді матеріальних збитків у розмірі 826,00 грн. Також, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 190 України, заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), спричинивши майнову шкоду у виді матеріальних збитків у розмірі 3100,00 грн. повторно, що кваліфікується як ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до положень даного Закону, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за вчинення якої настає відповідальність, передбачена ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2024 становить 3028,00 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень становить 1514,00 грн. на 2024 рік, а два неоподатковуваних мінімуми відповідно 3028,00 грн.

Отже, викрадення чужого майна, у тому числі шляхом шахрайства, вартістю до 3028,00 грн. включно у 2024 році, є адміністративним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Частиною 3 даної статті КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Водночас, суд звертає увагу на те, що положеннями КК України та КПК України не передбачено можливості вирішення питання про приведення вироку суду у відповідність до закону, а норми, на які посилається представник органу пробації, передбачають лише можливість вирішення питання про звільнення засудженого від покарання та його відбування.

Отже, за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2024 року ОСОБА_5 , визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.1, ст..190 ч.2 Кримінального кодексу України. Затверджено угоду про визнання винуватості укладену 23.02.2024 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_6 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №20000208 від 15.02.2024, з одного боку, та підозрюваний у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, за участі захисника адвоката ОСОБА_7 . На підставі угоди про визнання винуватості призначено покарання: за ч.1 ст.190 КК України 2 (два) роки обмеження волі; за ч.2 ст.190 КК України 3 (три) роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК україни, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання 3 (три) роки обмеження волі. Згідно ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого від відбуття покарання звільнено з випробуванням із іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов`завши його періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти його про зміну місця проживання, роботи; без погодження з ним не виїжджати за межі України.

Майнові збитки за епізодами від: 05.02.2024 року - 826,00 грн., 11.02.2024 року - 3100,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2024 року по епізодам крадіжки від 05.02.2024 року завдав потерпілим матеріальну шкоду на суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, тому вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону №3886-IX не є кримінально-караним на теперішній час. Але разом з тим, враховуючи, що вартість викраденого ОСОБА_5 за іншим епізодом 11.02.2024 року, становить суму, що перевищують розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та кваліфікується як повторність ч. 2 ст. 190 КК України, беручи до уваги, що звільнення за ч. 1 ст. 190 КК України за епізодом від 05.02.2024 року, має наслідком зміну кваліфікації дій ОСОБА_5 за епізодом від 11.02.2024 року (ч. 2 ст. 190 КК України повторність), підстави для звільнення його від покарання, призначеного вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2024 року, у зв`язку з набуттям чинності Закону № 3886-ІХ відсутні, так як суд саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду першої інстанції на стадії його виконання.

З огляду на викладене, подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання заступника начальника Довгинцівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо приведення вироку Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2024 року у відповідність до вимог закону відносно засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали було виготовлено та проголошено 28.11.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1