Єдиний унікальний номер: 379/708/24
Провадження № 1-кп/379/72/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду № 1 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2024, про вчинення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженцем м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючим, особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи, неодруженим, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимим,

суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 близько 15 квітня 2024 року (більш точного часу не встановлено), в нічну пору доби, перебував за своїм місцем проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_7 зберігаються мопеди, будучи не в змозі усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 279 від 26.06.2024 страждає на легку розумову відсталість зі значними порушеннями поведінки, за МКХ-10 F 70.1, вирішив незаконно заволодіти належним ОСОБА_7 транспортним засобом, а саме мопедом марки «VOLT HM50QT-V» зеленого кольору з номером шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 49,9 см3, 2008 року випуску.

В подальшому ОСОБА_4 близько 15 квітня 2024 року (більш точного часу не встановлено), в нічну пору доби, будучи не в змозі усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 279 від 26.06.2024 страждає на легку розумову відсталість зі значними порушеннями поведінки, за МКХ-10 F 70.1, перейшовши через земельні ділянки та зайшовши до подвір`я за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись у відсутності очевидців цієї події, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів транспортним засобом марки «VOLT HM50QT-V» зеленого кольору з номером шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 49,9 см3, 2008 року випуску, якого перекотив до свого місця проживання.

Своїм суспільно небезпечним діянням ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння належним ОСОБА_7 транспортним засобом вартістю 12270 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне заволодіння транспортними засобами, 14 червня 2024 року близько 23 год 50 хв, перебуваючи за своїм місцем проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_7 зберігаються мопеди, будучи не в змозі усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 279 від 26.06.2024 страждає на легку розумову відсталість зі значними порушеннями поведінки, за МКХ-10 F 70.1, вирішив незаконно заволодіти належним ОСОБА_7 транспортним засобом, а саме мопедом марки «SUZUKI LETS 2» чорного кольору з номером шасі НОМЕР_3 , з реєстраційним номером НОМЕР_4 1996 року випуску, об`єм двигуна 49,9 см3.

В подальшому ОСОБА_4 14 червня 2024 року близько 23 год 55 хв, повторно, будучи не в змозі усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 279 від 26.06.2024 страждає на легку розумову відсталість зі значними порушеннями поведінки, за МКХ-10 F 70.1, перейшов через земельні ділянки та зайшовши до подвір`я за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись у відсутності очевидців цієї події, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів транспортним засобом марки «SUZUKI LETS 2» чорного кольору з номером шасі НОМЕР_3 , з реєстраційним номером НОМЕР_4 1996 року випуску, об`єм двигуна 49,9 см3, якого перекотив до свого місця проживання.

Своїм суспільно небезпечним діянням ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння належним ОСОБА_7 транспортним засобом вартістю 8300 гривень.

Прокурор звернувся з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, посилаючись на те, що ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час страждав і страждає на легку розумову відсталість зі значними порушеннями поведінки, за МКХ-10 F 70.1. Він, за своїм психічним станом під час скоєння інкримінованих йому дій не був здатний і, на даний час, не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та пояснив, що зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, але під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що він неосудний, а тому просив клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 у судовому засіданні висловилась про необхідність задовольнити клопотання прокурора і застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні не оспорював факту скоєння його підзахисним суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, і вказав на необхідність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру з огляду на його діагноз.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання прокурора, оскільки ОСОБА_4 потребує лікування. Пояснив, що проживає в АДРЕСА_3 . В середині квітня цього року приїхав ввечері і помітив, що відсутній мопед китайського виробництва. В поліцію не повідомляв. Через деякий час також ввечері він помітив відсутність іншого мопеду Suzuki японського виробництва. Було сиро, він побачив сліди і пішов по слідам, які привели до хати, де проживає ОСОБА_8 . Він викликав поліцію. Осадець живе через вулицю на відстані приблизно один кілометр. Знайомі хлопці повідомили, що ОСОБА_8 пропонував два мопеда на продаж. Вважає, що ОСОБА_8 заволодів транспортними засобами разом з братом та матір`ю. Мопеди повернули.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора і застосування до нього примусових заходів медичного характеру. Пояснив, що події не пам`ятає. Звідки у домоволодінні з`явилися мопеди не пам`ятає.

Неповнолітній свідок ОСОБА_9 , допитаний за участі законного представника, у судовому засіданні пояснив, що він знає ОСОБА_4 як сусіда. Одного разу він прийшов додому до ОСОБА_10 , побачив у нього мопед зеленого кольору у хаті. Осадець казав, що продає мопед, ціну не казав. Осадець також не сказав, де взяв мопед. Оскільки він бачив, що на цьому мопеді раніше їздив ОСОБА_11 син потерпілого, тому він повідомив ОСОБА_11 про те, що бачив.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що потерпілого знає, вони з ним друзі. Літом цього року до нього зателефонував його товариш ОСОБА_13 і сказав, що в нього вкрали мопед. Це було ранком, а вкрали мопед вночі, бо мабуть пройшов дощ чи було росяно і залишилися сліди. Попросив, щоб приїхав до нього. Приїхав до нього на АДРЕСА_3 сказав: «Оце дивись сліди, як покотили мопед». Там глина і вони побачили по слідам як покотили мопед вниз до берега. Далі по березі в ліву сторону по стежці на якій видно широкий слід , як котили. Дійшли до дороги і далі сліди пішли в гору. Сліди привели до хати де жив ОСОБА_8 . В хату не заходили, вернулися назад та разів 2 ще ходили по слідам. Біля берега люди проживають. І одна жінка запитала, що вони шукають, чи не мопеда. Вони сказали, що вкрали в товариша мопеда, вони й шукають. Вона їм розповіла, що звечора приїхала дочка і вони сиділи відпочивали на березі, смажили шашлики і бачили, як 3 людини котили мопеда. Вони з ОСОБА_13 походили, подзвонили в поліцію і приїхав екіпаж. Від дому ОСОБА_13 до місця, де був пікнік відстань 1.5 км. Мопеда в будинку Осадця не бачили, бо не заходили. Поліція знайшла мопеди. Один був прикритий біля хати. Другий в хаті в нормальному стані, бо перший розібраний. Осадець на запитання поліції казав, що це якийсь дядько прикотив. А потім признався, що він прикотив мопеда. Мопеда бачив в дворі особисто.

Розглядаючи указане клопотання, суд виходить із положень ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи з показань потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , та на підставі наданих суду доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема з:

- витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000014 від 14.06.2024;

- заяви ОСОБА_7 від 14.06.2024 про те, що він прохає притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який вчинив крадіжку двох його моторолерів марки Volt та Suzuki;

- рапорту від 14.06.2024;

- протоколу огляду місця події від 14.06.2024 з ілюстративною таблицею, в ході якого оглянута земельна ділянка, яка належить потерпілому за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколу огляду місця події від 14.06.2024 з ілюстративною таблицею, в ході якого оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (місце проживання ОСОБА_4 ) та виявлено і вилучено мопед зеленого кольору з написами «Volt» та мопед чорного кольору з номерними знаками НОМЕР_5 , а також сліди папілярних ліній;

- постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 14.06.2024;

- висновку судового експерта Київського НДЕКЦ МВС від 21.06.2024 № СЕ-19/111-24/36337-Д за результатами проведення трасологічної експертизи за спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження», згідно якого слід пальця руки з розмірами 15х25 мм залишений вказівним пальцем правої руки, слід пальця руки з розмірами 15х30 мм залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- висновку судового експерта № 3047/24 від 19.06.2024 за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, згідно якого середня ринкова вартість об`єктів дослідження, з урахуванням їх зносу, без урахування фактичного технічного стану, становить:

мопед марки «VOLT HM50QT-V», зеленого кольору, з номером шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 49,9 см3, 2008 року випуску без урахування фактичного технічного стану, станом на квітень 2024 року, - 12 270,00 грн,

мопед марки «SUZUKI LETS 2», чорного кольору, з номером шасі НОМЕР_3 , з реєстраційним номером НОМЕР_4 , 1996 року випуску, об`єм двигуна 49,9 см3, без урахування фактичного технічного стану, станом на 14.06.2024, - 8 300,00 грн.

Зазначені докази є належними та допустимими і доводять, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Водночас, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта КНП КОР «ОПНМО» № 279 від 26.06.2024, ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав на легку розумову відсталість зі значними порушеннями поведінки, за МКХ-10 F 70.1. ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на даний час страждає на легку розумову відсталість зі значними порушеннями поведінки за МКХ-10 F 70.1, за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. ОСОБА_4 за своїм психічним станом не може приймати участь у слідчих діях та у судовому засіданні.

Таким чином, установлено неосудність ОСОБА_4 як нам момент скоєння ним суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, так і на момент розгляду кримінального провадження, оскільки і під час скоєння інкримінованих йому дій, і в даний час ОСОБА_4 не міг і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує надання йому психіатричної допомоги з метою інтеграції його в суспільство та запобігання вчиненню ним повторних суспільно небезпечних діянь.

Згідно з вимогами ст. ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України мали місце і вчинені ОСОБА_4 у стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь, до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Визначаючи вид примусових заходів медичного характеру відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України та Правил застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги, затверджених наказом МОЗ 31.08.2017 № 992, суд виходить не тільки з психічного стану неосудного (характеру та тяжкості захворювання), а й ураховує тяжкість вчинених діянь, ступінь небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб.

Так, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується Ківшоватським старостинським округом посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 2007 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість, раніше не судимий.

У рішенні ЄСПЛ від 03 вересня 2015 року в справі «Берланд проти Франції» щодо природи та мети примусової госпіталізації суд зауважив, що такий захід медичного характеру може бути призначений лише у випадку, коли психіатричним заключенням встановлено наявність у особи психічного розладу, що свідчить про її неосудність та становить ризик для безпеки людей чи дотримання громадського порядку. Проголошення особи неосудною з підстав наявності психічного розладу та вжиття пов`язаних з цим заходів процесуального примусу не є «покаранням» в розумінні п.1 ст.7 Конвенції, проте розглядається як запобіжний (превентивний) захід.

Згідно з рекомендацією експертів, викладеною у висновку судово-психіатричної експертизи № 279 від 26.09.2024, ОСОБА_4 страждає на легку розумову відсталість зі значними порушеннями поведінки за МКХ-10 F 70.1 і потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру саме у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

За таких обставин суд вважає, що за своїм психічним станом і характером вчинених суспільно небезпечних діянь ОСОБА_4 потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру, та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Судом установлено, що в цьому кримінальному провадженні запобіжні заходи щодо ОСОБА_4 не застосовувалися та підстав для їх застосування немає.

Суспільно небезпечними діяннями потерпілому ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 8300,00 грн та 12270,00 грн, яка відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Згідно довідки судового експерта КНДЕКЦ, витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/36337-Д від 21.06.2024 у кримінальному провадженні № 0000014, становлять 3029,12 грн.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру КПК України не передбачено.

В зв`язку з чим, процесуальні витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 94, 100, 102, 369-372, 376, 392, 395, 512, 513, 516, 532 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_14 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2024, про вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 не застосовувати.

Процесуальні витрати в розмірі 3029,12 грн пов`язані із залученням експерта, віднести на рахунок держави.

Речові докази: мопед марки «VOLT HM50QT-V» зеленого кольору з номером шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 49,9 см3, 2008 року випуску та мопед марки «SUZUKI LETS 2» чорного кольору з номером шасі НОМЕР_3 , з реєстраційним номером НОМЕР_4 1996 року випуску, об`єм двигуна 49,9 см3, які передані власнику ОСОБА_7 під розписку, - після набрання ухвалою законної сили, залишити останньому.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали не пізніше наступного для після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя:ОСОБА_1