ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1164/24
провадження № 1-кп/753/1093/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5 ,

у підготовчому судовому засіданні в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000557 від 10.03.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька,

громадянина України, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та який проживає за

адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

Історія судового провадження

До Дарницького районного суду м. Києва 17 січня 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000557 від 10.03.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 січня 2024 року, відповідно до положень ч. 3 ст. 35 КПК України, для розгляду цього кримінального провадження було визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 19 січня 2024 року суддею справу призначено до підготовчого судового засідання, яке неодноразово відкладалось за клопотанням потерпілих у зв`язку із наміром заявити цивільний позов та необхідністю додаткового часу для його підготовки.

Від потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 попередньо через канцелярію суду надійшли заяви про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду без їхньої участі.

Крім цього, потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_33 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_30 заявлені цивільні позови про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Сторони під час підготовчого судового засідання не висловлювали заперечень проти проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілих.

02 квітня 2024 року захисником ОСОБА_4 подано клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, яке ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року залишено без задоволення.

11 липня 2024 року через канцелярію суду захисником ОСОБА_4 подано клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з наявністю підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме: у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Вимоги клопотання та позиції учасників

Обґрунтування клопотання

Захисник ОСОБА_4 вважає, що прокурор пропустив строк звернення до суду з обвинувальним актом. Так, останнім днем досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні був 29.12.2023. Стороною обвинувачення складено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування 27.12.2023, яке у подальшому направлено (вручено) підозрюваному та захиснику. Строк досудового розслідування не продовжувався, рішення про зупинення досудового розслідування не ухвалювалося. Отже, із 28.12.2024 строк досудового розслідування зупинився, при цьому залишалося невикористаними 2 календарні дні строку досудового розслідування. У подальшому, 02.01.2024 стороною захисту (захисником та підозрюваним) відбулось ознайомлення зі всіма наданими слідчим матеріалами досудового розслідування, про що міститься підтвердження у протоколі про надання до доступу до матеріалів. Захисник звертав увагу, що після ознайомлення з усім обсягом матеріалів, слідчий продовжив викликати ОСОБА_5 , тому останній двічі (08.01.2024 та 12.01.2024) направив на адресу Дарницького УП ГУНП у м. Києві повідомлення про ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування в порядку статті 290 КПК України, яким сторону обвинувачення було вкотре повідомлено стороною захисту про реалізацію свого права про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Таким чином, за доводами захисника, строк досудового розслідування відновив перебіг та відповідно кінцевою датою закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні є 14.01.2024 (включно), тобто 2 дні після 12.01.2024 (останнього надісланого повідомлення). Проте, обвинувальний акт складено слідчим та затверджено прокурором лише 17.01.2024 та такий з додатками надійшов до Дарницького районного суду м. Києва поза межами строку досудового розслідування.

За наведених обставин, як стверджує захисник, прокурор звернувся до суду із обвинувальним актом поза межами строку досудового розслідування, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є підставою для закриття кримінального провадження.

Позиції учасників

Захисник ОСОБА_4 підтримав подане клопотання у повному обсязі, просив його задовольнити, доповнивши його вимоги тим, що строк досудового розслідування, на його переконання, закінчився 04 січня 2024 року (а не 14.01.2024 як про це зазначено у клопотанні) та пояснив суду наступне. Він та його підзахисний ОСОБА_5 02 січня 2024 року прибули за повісткою до слідчого та ознайомились із усіма наданими ним матеріалами досудового розслідування в повному обсязі, про що складався відповідний протокол, а саме: 1 том на 262 арк.; 2 том на 239 арк.; 3 том на 112 арк. та речові докази, перелік яких детально міститься у протоколі.

Захисник вказав, що 3 том був у непрошитому вигляді та містив у собі 112 аркушів. Після ознайомлення зі всіма письмовими матеріалами та речовими доказами було поставлене питання слідчому з приводу загального обсягу доказів, на що останній ствердно декілька разів підтвердив, що це всі матеріали досудового розслідування.

Захисник декілька разів звертав увагу, що мав намір ознайомитись зі всім обсягом матеріалів саме 02 січня 2024 року, оскільки у інші дні буде перебувати поза межами м. Києва, про що повідомляв слідчого.

З урахуванням того, що він та його підзахисний усвідомлюючи факт ознайомлення з усіма наданими матеріалами, сторона захисту просила сторону обвинувачення закінчити досудове розслідування, вручити ОСОБА_5 обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, у разі відсутності підстав для закриття кримінального провадження.

Водночас слідчий повідомив сторону захисту, що обвинувальний акт наразі ще не готовий та такий знаходиться на проекті.

Далі, 03 січня 2024 року слідчий просив прибути ОСОБА_5 для того аби останній надав підтвердження про ознайомлення із матеріалами, яке він начебто 02 січня 2024 року не підтвердив. І лише 04 січня 2024 року слідчий повідомив захисника, що надав йому не всі матеріали та треба знову з`явитися та продовжити ознайомлення.

Захисник вважає, що такі дії сторони обвинувачення є проявом недобросовісності, оскільки слідчий 02 січня 2024 року не повідомляв їх про наявність будь-яких інших матеріалів, а вони у свою чергу були переконані, що скористались своїм правом.

Також просив взяти до уваги суду, що протокол про надання доступу до матеріалів від 02 січня 2024 року містить як його підпис, так і підозрюваного, тому саме в цей день вони реалізували своє право на ознайомлення зі всіма наданими матеріалами досудового розслідування.

Захисник вважає, що зв`язку із реалізацією своїх прав та виконання обов`язку, передбаченого ст. 290 КПК України, з 03.01.2024 року відновився строк досудового розслідування.

Враховуючи, що станом на дату повідомлення про завершення досудового розслідування у сторони обвинувачення залишалось 2 дні строку досудового розслідування, останнім днем строку досудового розслідування було 04.01.2024.

Проте, незважаючи на те, що строк досудового розслідування закінчився 04.01.2024, 05.01.2024 року сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді із клопотанням про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення із матеріалами досудового розслідування.

Після цього, сторона захисту, з урахуванням твердження слідчого про відсутність підпису ОСОБА_5 у протоколі (хоча такий там міститься) направила на адресу Дарницького УП ГУНП у м. Києва на ім`я слідчого ОСОБА_34 два повідомлення (одне від 08.01.2024, друге від 12.01.2024) про те, що підозрюваний ОСОБА_5 скористався своїм правом та підтверджує ознайомлення зі всіма наданими слідчим матеріалами досудового розслідування.

Після цього, ухвалою слідчого судді від 12.01.2024 стороні захисту встановлено строк для ознайомлення із матеріалами досудового розслідування до 16.01.2024.

Сторона захисту стверджує, що строк, встановлений в ухвалі слідчого судді не має правового значення, оскільки такий закінчився ще 04.01.2024.

Переконаний, що за допомогою звернення до слідчого судді, сторона обвинувачення намагалась створити підстави для продовження строку досудового розслідування, який закінчився та «додатково» відкрити ті матеріали, які не були у розпорядженні слідчого 02 січня 2024 року.

На підставі всього викладеного, захисник вважав його клопотання обґрунтованим та просив таке задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 наголошував, що клопотання захисника є необґрунтованим та безпідставним, тому просив відмовити в його задоволенні. Звертав увагу, що 27 грудня 2024 року за його дорученням слідчий повідомив сторону захисту про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів.

У цей же день ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_4 були видані повістки із викликами на 29.12.2023, 30.12.2023, 02.01.2024, 03.01.2024, 04.01.2024 та 05.01.2024. Пояснив, що дійсно 02 січня 2024 року сторона захисту (захисник та підозрюваний) прибули до слідчого та ознайомилися із 3 томами матеріалів досудового розслідування, а саме: 1 том - 262 арк.; 2 том - 239 арк.; 3 том - 112 арк. та речові докази. Водночас матеріали досудового розслідування складаються з 3 томів, а останній містить в собі 207 аркушів, тобто, сторона захисту не реалізувала своє право на ознайомлення з іншою частиною матеріалів. Після цього, з 03 січня 2024 року слідчий продовжував телефонувати ОСОБА_5 та повідомляв про необхідність явки (за повістками на інші дати, які не втратили чинність) для ознайомлення з іншими матеріалами досудового розслідування, проте останній до Дарницького УП ГУНП у м. Києві не з`являвся.

Вказане, на переконання прокурора свідчить про несумлінну поведінку сторони захисту, що викликало необхідність 05 січня 2024 року звернутись до слідчого судді для встановлення строку стороні захисту для ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування.

У подальшому сторона захисту, зловживаючи своїми правами та з метою маніпуляції, до Дарницького УП ГУНП у м. Києві подала два повідомлення (від 08.01.2024 та 12.01.2024) в порядку ст. 290 КПК України, в яких міститься текст про те, що сторона захисту підтверджує ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в повному обсязі, а саме з усіма наданими матеріалами досудового розслідування сторона захисту ознайомилась.

Прокурор зазначив, що формулювання повідомлення сторони захисту є нечіткими та двозначними, з них неможливо зрозуміти, з якою частиною матеріалів сторона захисту ознайомилась.

Звертав увагу, що перелік матеріалів, який міститься у повідомленнях є неповним, водночас, припинення прокурором виконання вимог ст. 290 КПК України могло би призвести до не відкриття частини матеріалів досудового розслідування та неможливості використовувати їх в якості доказів.

Прокурор зауважив, що таким чином, сторона захисту вочевидь діяла не з метою підтвердити прокурору факт надання їй доступу до матеріалів, а з метою ввести його в оману та щоб у подальшому стверджувати про завершення на момент скерування обвинувального акта до суду строку досудового розслідування.

Далі прокурор зазначає, що слідчий суддя ухвалою від 12 січня 2024 року визначив граничний строк на ознайомлення до 16 січня 2024 року включно.

Отже, прокурор наголосив, що стадія виконання вимог ст. 290 КПК України тривала до 16.01.2024, тобто строку, після спливу якого, за ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 12.01.2024 у справі № 753/22569/23, сторона кримінального провадження з боку захисту вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, з огляду на те, що у сторони обвинувачення після відкриття матеріалів досудового розслідування залишалось невикористаних два дні строку, на момент направлення обвинувального акта у цій справі до суду, тобто 17 січня 2024 року, строки досудового розслідування у кримінальному провадженні не закінчилися. На підставі викладеного, прокурор просив залишити заявлене клопотання без задоволення.

За наявними в розпорядженні суду матеріалами під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні мала місце така хронологія:

10 березня 2023 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження № 0000557 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

29 вересня 2023 року у кримінальному провадженні за № 0000557 від 10.03.2023, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

28 листопада 2023 року керівник Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_35 задовольнив клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000557 до 3 місяців (до 29.12.2024).

27 грудня 2023 року у межах кримінального провадження за № 0000557 від 10.03.2023, ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

Цього ж дня, 27 грудня 2023 року слідчий ОСОБА_36 за дорученням прокурора ОСОБА_3 повідомив стороні захисту про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000557 від 10.03.2023 та стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України. У цей же день сторону захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування.

Після повідомлення про завершенння досудового розслідування, 02 січня 2024 року сторона захисту з`явилась на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та в цей же день вони реалізували своє право, передбачене ст. 290 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 12.01.2024 у справі № 753/22569/23 встановлено стороні кримінального провадження з боку захисту, а саме підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_4 , строк до 16.01.2024 для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, після спливу якого сторона кримінального провадження з боку захисту буде вважатися такою, що реалізувала своє право на доступ до них.

17 січня 2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000557 від 10.03.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, надійшов до Дарницького районного суду міста Києва, що підтверджується відповідним листом від 17.01.2024 за вх № 3837.

Мотиви та оцінка суду

Згідно зі ст. 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч. 2 ст. 113 КПК).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка згідно з п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Вказане узгоджується з правовою позицією, наведеною у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15 вересня 2021 року (справа № 711/3111/19, провадження № 51-2890км19).

Також у цьому рішенні суду касаційної інстанції міститься висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, згідно з яким кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке як етап кримінального провадження законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Положеннями кримінального процесуального закону, закріпленими у статтях 219, 294-295-1 КПК, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.

Частиною 1 ст. 219 КПК України (в редакції Закону України № 2810-ІХ від 01 грудня 2022 року) передбачено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Зазначена норма процесуального закону також передбачає, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити, зокрема, підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як зазначено вище в цій ухвалі, ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000557 від 10.03.2023 повідомлено про підозру 29 вересня 2023 року.

Отже, первісний строк досудового розслідування (після повідомлення особі про підозру) мав завершуватися 29 листопада 2023 року.

Після цього, постановою керівника Дарницької окружної прокуратури м. Києва 28 листопада 2023 року строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 29 грудня 2023 року.

Далі відомостей про продовження строку досудового розслідування у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України, матеріали провадження не містять.

Як вбачається із матеріалів, наданих стороною захисту, 27 грудня 2023 року старшим слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_37 , на виконання письмового доручення старшого групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , було винесено та направлено захиснику ОСОБА_4 та підозрюваному ОСОБА_5 повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України, в якому останній зазначив про можливість отримати доступ до матеріалів досудового розслідування у період часу з 10:00 по 18:00 год. у приміщенні Дарницького УП ГУНП у м. Києві.

Факт повідомлення про завершення досудового розслідування 27 грудня 2023 року не оспорювався ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту. Вказані відомості також відображені і в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Також отримання вказаного повідомлення саме 27 грудня 2023 року сторона захисту підтвердила і під час підготовчого судового засідання.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (ч. 5 ст. 219 КПК України).

З огляду на викладене, встановлено, що в цьому кримінальному провадженні, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування починає рахуватись з 28 грудня 2023 року, тобто з наступного дня після направлення стороні захисту повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином у сторони обвинувачення залишалось 2 дні на закінчення досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_3 суду пояснив, що 27 грудня 2023 року після повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування, були виписані повістки у дні, коли сторона захисту має прибути до слідчого для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, зокрема на 29.12.2023, 30.12.2023, 02.01.2024, 03.01.2024, 04.01.2024 та 05.01.2024.

Стороною захисту була долучена копія протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 02 січня 2024 року (далі - Протокол). Так, копією Протоколу підтверджується те, що 02 січня 2024 року сторона захисту (захисник та підозрюваний) розпочала ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та в цей же день і завершила.

Як зазначив захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні, 02 січня 2024 року він та його підзахисний прибули за повісткою слідчого ОСОБА_34 та стороні захисту були надані матеріали досудового розслідування для ознайомлення.

У цей же день, сторона захисту ознайомилася з усіма наданими матеріалами досудового розслідування обсягом - 1 том на 262 арк; 2 том на 239 арк; 3 том на 112 арк та речові докази, перелік яких детально міститься у Протоколі.

Як свідчить Протокол будь-яких інших матеріалів досудового розслідування (письмових, речових) у цей день стороною обвинувачення стороні захисту не надано.

При цьому протокол не містить інформації про загальний обсяг матеріалів досудового розслідування.

У свою чергу захисник звертав увагу, що у той день декілька разів з`ясовував у слідчого ОСОБА_34 чи наявні у сторони обвинувачення будь-які інші докази (письмові матеріали, речові докази і т.д.), на що останній декілька разів вказав, що стороні захисту надані усі матеріали, які були в цьому кримінальному провадженні.

Після ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, 02 січня 2024 року як захисник, так і підозрюваний поставили свої підписи, які підтверджують надання їм матеріалів.

За доводами захисту, вказане свідчить про здійснення факту ними ознайомлення із матеріалами сторони обвинувачення відповідно до ст. 290 КПК України, однак прокурор у свою чергу наполягав, що сторона захисту начебто не реалізувала своє право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування.

Так, частина 9 статті 290 КПК України зазначає, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження прокурору, факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

КПК України встановлює загальне правило, що після завершення досудового розслідування стороні захисту надається можливість ознайомитися (зокрема, робити копії або відтворювати іншим чином) з усіма матеріалами досудового розслідування, які є розпорядженні прокурора, слідчого.

Отже, є очевидним, що прокурор, або слідчий, що діє за його дорученням, має повідомити сторону захисту про загальну кількість матеріалів досудового розслідування та речових доказів, до яких надається доступ.

Себто, реалізація права, передбаченого ст. 290 КПК України, і забезпечує можливість стороні захисту бути обізнаною про усі матеріали, які є у розпорядження сторони обвинувачення.

Не відкриття стороною обвинувачення будь-яких матеріалів є підставою для визнання недопустимості відомостей, що у них містяться, у якості доказів під час судового провадження.

Однак, досліджені факти демонструють, що слідчий лише через два дні (04.01.2024) повідомив сторону захисту про наявність ще й інших матеріалів у цьому кримінальному провадженні (вже після того як сторона захисту вважала своє право реалізованим).

Також зі змісту доповнень учасників судового провадження вбачається, що інші матеріали досудового розслідування не були у розпорядженні слідчого у той день, коли сторона захисту прибула на ознайомлення 02 січня 2024 року (що підтвердив також прокурор ОСОБА_3 під час судового засідання 12 січня 2024 року слідчому судді). Відповідно і 02 січня 2024 року так само і слідчий не повідомляв сторону захисту про наявність цих матеріалів, про які йому ймовірно й не було відомо.

При цьому жодних пояснень з приводу ненадання для ознайомлення стороні захисту 02 січня 2024 року інших матеріалів досудового розслідування, стороною обвинувачення не надано під час розгляду заявленого клопотання.

Як стверджував захисник, 3 том (останній) був у не прошитому вигляді, він самостійно збирав та розкладав їх у правильному порядку (112 арк.), що і викликало необхідність з`ясовувати у слідчого щодо всього обсягу матеріалів досудового розслідування, однак, останній декілька разів надав позитивну відповідь на його питання.

Отже, на думку суду, у цьому провадженні сторона захисту небезпідставно вважала, що ознайомлення з матеріалами досудового розслідування відбулося 02 січня 2024 року (почалося і завершилося), підтвердивши це своїми підписами у згаданому Протоколі і після чисельних звернень до слідчого розумно очікувала виконання прокурором вимог статті 283 КПК України.

Проте, з 03 січня 2024 року слідчий ОСОБА_36 продовжував викликати ОСОБА_5 спочатку для підтвердження факту ознайомлення зі всіма матеріалами (яке відбувалось за день до цього), а після цього вже для ознайомлення з іншими матеріалами, які не були надані 02 січня 2024 року.

На що підозрюваний ОСОБА_5 направляв повідомлення (спочатку 08.01.2024, а потім 12.01.2024) про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку статті 290 КПК України (далі - повідомлення), яке подано в установленому порядку через канцелярію Дарницького УП ГУНП у м. Києві на ім`я слідчого ОСОБА_34 , який діяв за дорученням процесуального керівника у кримінальному провадженні, викладено загальним шрифтом і державною мовою в тексті.

Відповідно, абстрагуючись від позиції слідчого ОСОБА_34 можна констатувати, що останній не заперечував факт ознайомлення захисника ОСОБА_4 з усіма матеріалами досудового розслідування (оскільки той двічі розписався у протоколі, на відміну його підзахисного).

На переконання суду, поведінка сторони захисту та конструкція побудованих речень очевидно підтверджує факт їх ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, здобутих стороною обвинувачення та наданих слідчим, що відповідно узгоджується із наведеним у протоколі від 02 січня 2024 року переліком матеріалів, з яким сторона захисту ознайомилась.

При цьому закон не визначає певної форми процесуального документа, яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження, а лише встановлює, що цей факт має бути письмово підтверджений самим учасником кримінального провадження, якому надано доступ.

Такі письмові документи мають додаватися до матеріалів кримінального провадження як підтвердження того, що кожна із сторін виконала свої обов`язки і не порушила прав учасників кримінального провадження.

Беручи до уваги зазначене, суд дійшов висновку, що сторона захисту реалізувала своє право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та 02 січня 2024 року підтвердила цей факт слідчому, який діяв за дорученням прокурора.

До того ж суд наголошує, що будь-яка сторона кримінального провадження може відмовитися від ознайомлення з наданими матеріалами, проте така відмова має бути письмово підтверджена, щоб у судовому засіданні суд мав можливість переконатися, що відповідна сторона виконала приписи частин 1-3 та 6 ст. 290 КПК України щодо надання доступу до матеріалів, а сторона, якій було надано ці докази, добровільно відмовилася від ознайомлення з ними з власної волі.

Письмове підтвердження про відмову протилежної сторони від ознайомлення зі згаданими матеріалами є законною підставою для суду допустити відомості, що містяться в них, як докази (див. постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 вересня 2021 року у справі № 522/1714/16-к (провадження № 51-40км18), від 25 січня 2022 року у справі № 361/7375/18 (провадження № 51-5514км20).

Крім того, суд касаційної інстанції зазначав у своїх рішеннях, зокрема в постанові від 02 лютого 2022 року у справі № 522/7444/21 (провадження №51-5234км21) про те, що за загальним правилом сторона кримінального провадження письмово підтверджує протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ч. 9 ст. 290 КПК України).

Водночас закон не визначає певної форми процесуального документа, яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження, а лише встановлює, що цей факт має бути письмово підтверджений самим учасником кримінального провадження, якому надано доступ.

Про це також наголосила й об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 24 жовтня 2022 року у справі № 216/4805/20 (провадження № 51-4684кмо21), а також вказала, що ознайомлення з матеріалами розслідування є не обов`язком, а правом, яке захист використовує на власний розсуд.

Відтак судом становлено, що 02 січня 2024 року підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 завершили ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, ознайомлення стороною захисту з матеріалами кримінального провадження відповідно до вимог статті 290 КПК України тривало з 28 грудня 2023 року до 02 січня 2024 року, і відповідно до положень статті 219 КПК України вказаний строк не входить до загальних строків кримінального провадження.

Після цього, 03 січня 2024 року перебіг строків досудового розслідування відновився і враховуючи, що на момент початку ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження загальних строків досудового розслідування залишалося лише 2 дні.

Відтак, з 03 січня 2024 року відновився перебіг строків досудового розслідування, який з урахуванням дводенного строку закінчувався 04 січня 2024 року о 23:59 год.

Що стосується доводів прокурора про те, ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 січня 2024 року стороні захисту встановлено строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 16 січня 2024 року, а тому строк із 28 грудня до 16 січня 2024 року не входить до загальних строків досудового розслідування кримінального провадження, то вони є безпідставними з огляду на таке.

За загальним правилом сторона кримінального провадження зобов`язана письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ч. 9 ст. 290 КПК України).

Водночас, ч. 10 ст. 290 КПК України регламентовано спеціальний порядок встановлення факту надання протилежній стороні доступу до матеріалів кримінального провадження.

Так, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Таким чином, обмеження строку для ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ у порядку ст. 290 КПК України, допускається лише на підставі ухвали слідчого судді, якою встановлюється певний строк для такого ознайомлення.

Як зазначалося вище, згідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 завершили ознайомлення з матеріалами досудового розслідування 02 січня 2024 року, підписавши відповідний протокол, із зазначенням найменування таких матеріалів.

Факт ознайомлення захисника з матеріалами досудового розслідування не заперечувався слідчим ОСОБА_37 , який продовжував викликати на ознайомлення лише ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_5 в порядку ст. 290 КПК України, після ознайомлення з матеріалами, із зазначенням найменування таких матеріалів, надіслав два повідомлення на пошту Дарницького УП ГУНП у м. Києві, підписавши власноручним підписом, яким підтвердив, що йому надано доступ до всіх, наданих стороною обвинувачення матеріалів у кримінальному провадженні та він закінчив ознайомлення із ними.

У постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15.05.2024 у справі №756/5423/23 (провадження №51-843км24) колегія наголосила, що ознайомлення з матеріалами для кожної сторони не є обов`язковим. Будь-яка сторона кримінального провадження може відмовитись від ознайомлення з наданими матеріалами, проте така відмова має бути письмово підтверджена, щоб у судовому засіданні суд мав можливість переконатися, що відповідною стороною були виконані вимоги частин 1, 2, 3 та 6 ст. 290 КПК України, а сторона, якій надавалися ці докази, добровільно відмовилась від ознайомлення з ними з власної волі.

Отже, суд констатує, що ознайомлення з матеріалами розслідування є не обов`язком, а правом сторони захисту, яке могло бути обмежено певними строками на підставі ухвали слідчого судді лише у разі зловживання цим правом, зволіканням із ознайомленням із матеріалами провадження тощо.

З наведеного вбачається, що стороні захисту було надано достатньо часу для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та остання письмово підтвердила цей факт стороні обвинувачення, тим самим підтвердивши реалізацію ними такого права у передбачений законом спосіб.

Враховуючи зазначене, після письмового підтвердження стороною захисту про ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, а саме 02 січня 2024 року, з наступного дня строк досудового розслідування продовжився. Враховуючи невикористані 2 дні, які залишилися до початку ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, прокурор мав звернутися до суду із обвинувальним актом не пізніше 04 січня 2024 року.

Водночас старший слідчий ОСОБА_36 та процесуальний керівник ОСОБА_3 після надання підтвердження стороною захисту про завершення ознайомлення з матеріалами, продовжували викликати на ознайомлення з матеріалами справи (лише підозрюваного ОСОБА_5 ) замість виконання вимог, закріплених у ч. 2 ст. 283 КПК України, тобто складання обвинувального акта та звернення з ним до суду у найкоротший строк, в межах строку досудового розслідування.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 був складений 17 січня 2024 року, який у цей же день направлений до Дарницького районного суду м. Києва для розгляду по суті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Отже, направлення 17 січня 2024 року до суду обвинувального акта щодо ОСОБА_5 відбулося поза межами строку досудового розслідування.

З огляду на наведене постановлена слідчим суддею ухвала про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами справи не перешкоджає вирішенню порушеного питання й відповідно не спростовує об`єктивного висновку суду, що ґрунтується на безпосередньо досліджених матеріалах, про сплив строку досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні 04 січня 2024 року.

Наявність указаної ухвали слідчого судді про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, відповідно до вимог кримінального процесуального закону не свідчить про продовження строку досудового розслідування в кримінальному провадженні, який після закінчення поновленню не підлягає.

Саме такого правового висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 24.10.2022 року по справі № 216/4805/20.

Враховуючи, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, то суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що складання (прийняття процесуального рішення) та скерування (вчинення процесуальної дії) до суду обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні відбулось поза межами строку досудового розслідування, що прямо суперечить КПК України.

Суд підкреслює, що строк досудового розслідування - не є простою формальністю.

Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції та передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК України, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Отже, особа не може необмежений час перебувати в статусі підозрюваного, якщо сторона обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку, особа має бути звільнена від підозри.

Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого, а отже унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи викладені обставини в підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, складений, затверджений та скерований прокурором до суду поза межами строку досудового розслідування, а тому кримінальне провадження належить закрити у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України після повідомлення особі про підозру.

Висновок

З огляду на це суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № № 0000557 від 10.03.2023, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Інші процесуальні питання

У межах цього кримінального провадження потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_33 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_30 заявлені цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

З урахуванням того, що судом прийняте рішення про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 з нереабілітуючих підстав, цивільні позови потерпілих слід залишити без розгляду, оскільки такі не підлягають вирішенню по суті, натомість можуть бути предметом розгляду в порядку цивільного судочинства.

Сторони кримінального провадження не просили суд вирішити питання щодо процесуальних витрат, оскільки такі у цій справі відсутні.

Речові докази суду не надавались.

Питання щодо застосування, зміни або скасування інших заходів забезпечення кримінального провадження, які б підлягали вирішенню при постановленні ухвали про закриття кримінального провадження, відсутні.

Керуючись статтями 2, 7, 219, 284, 290, 314-316, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000557 від 10.03.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_29 , залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілим, що вони мають право заявити цивільний позов до ОСОБА_5 у порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази суду не надавалися.

Процесуальні витрати відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1