Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/282/18-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 від 13.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000335 від 13.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово викликався в телефонному режимі та по повістці до слідчого відділення для проведення з ним слідчих та процесуальних дій, проте телефон останнього постійно перебуває поза зоною досяжності, на виклики підозрюваний не з`являвся, причини неявки не повідомляв. Відповідно до інформації, наданої Державною прикордонною службою України, ОСОБА_5 04.08.2017 року виїхав через пункт пропуску «Устилуг» за межі держави, після виїзду в межі України не повертався. ОСОБА_5 достовірно знаючи, що після вчинення ДТП проводиться досудове розслідування, на виклики слідчого не з`являвся, самовільно залишив межі України, що на думку слідчого, свідчить про існування об`єктивних ризиків того, що ОСОБА_5 умисно ухиляється від слідства та суду. Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні подане клопотання підтримали та просять його задоволити з підстав наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 до суду для розгляду клопотання не з`явився.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку слідчого та прокурора, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У відповідності до вимог частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слід зазначити, що клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 було подано без подання окремого клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також, під час судового розгляду прокурор з вказаним клопотанням до слідчого судді не звертався.

При цьому, підозрюваний ОСОБА_5 не з`явився до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 186 КПК України - клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 12.06.2017 року, близько 15 год. 40 хв., водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «БМВ 316 ТІ», номерний знак НОМЕР_1 , перевозячи в якості пасажирів ОСОБА_7 та невстановлену особу жіночої статі, рухаючись по автодорозі Київ-Ковель, в напрямку м. Києва, на 232 км. вказаної автодороги, не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини. В результаті ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких в Олевській ЦРЛ помер.

По факту порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, 13.06.2017 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000335 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

На думку слідчого, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема поясненнями ОСОБА_5 , протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , висновками експертиз.

30.10.2017 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

31.10.2017 року постановою слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000335 від 13.06.2017 року зупинено у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органі слідства, невстановленням його місцезнаходження, оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 та проведення розшуку доручено Олевському відділенню поліції Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області.

Відповідно до інформації, наданої Державною прикордонною службою України за 0.184-7459/0/15 Вих. від 25.02.2019 року, ОСОБА_5 04.08.2017 року виїхав через пункт пропуску «Устилуг» за межі держави.

З довідки про особу розшукуваного від 31.10.2017 року вбачається, що 04.08.2017 року ОСОБА_5 виїхав через державний кордон України за межі України та до даного часу в країну не повертався.

Слід зазначати, що будь-яка інша інформація щодо перетинання кордону України ОСОБА_5 , починаючи з 21.02.2019 року на даний час, в матеріалах клопотання відсутня.

З копії рапорту ст. оу. сектору кримінальної поліції ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області вбачається, що у провадженні оперативних працівників перебуває оперативна-розшукова справа категорії «Розшук» відносно ОСОБА_5 (ОРС № 1811007/17 від 13.06.2017 року).

При цьому, до клопотання не додано доказів, що органом досудового розслідування взагалі здійснювалися будь-які заходи, спрямовані на розшук ОСОБА_5 , окрім заведення розшукової справи.

Також, органу досудового розслідування неодноразово надавався дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, проте вищезазначені ухвали суду залишилися нереалізованими та втратили чинність, підозрюваного не було затримано та не доставлено в суд для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

27.09.2024 року постановою старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 оголошено підозрюваного ОСОБА_5 в міжнародний розшук.

Згідно з абз. 7 п. 6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511?550/0/4?13 від 04.04.2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», факт перебування підозрюваного, обвинуваченого в міжнародному розшуку підтверджується відповідними відомостями, серед яких названо довідку, витяг із бази даних Інтерполу тощо.

Слід зазначити, що у даному випадку відсутності належні докази про знаходження ОСОБА_5 у міжнародному розшуку, а посилання слідчого та прокурора про оголошення останнього у такий розшук є недоведеними, оскільки згідно наданих матеріалів клопотання належних доказів (повідомлення безпосередньо з Інтерполу) про знаходження ОСОБА_5 у міжнародному розшуку вони не містять.

Також, слідчим та прокурором не надано доказів, про те, що постанову про оголошення в міжнародний розшук ОСОБА_5 виконано або направлено для виконання.

Окрім цього, з матеріалів клопотання не вбачається, що слідчим, після 31.10.2017 року проводились будь-які слідчі дії, пов`язані з досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000335.

На думку суду, слідчим та прокурором не надано належних доказів на підтвердження наявності підстав для розгляду клопотання за відсутності підозрюваного та можливості застосування в даному випадку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги скорочені строки розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись загальними засадами кримінального провадження, а саме, принципом забезпечення права на захист, принципом змагальності сторін, принципами диспозитивності та рівності, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 186, 193, 194 ч. 1, 2, ст.ст. 211, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000335 від 13.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1