В И Р О К

іменем України

Справа № 126/6/24

Провадження № 1-кп/126/177/2024

"14" жовтня 2024 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000509 від 19.10.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого пекарем ФОП « ОСОБА_6 », раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», являючись військовозобов`язаним, обмежено придатним за станом здоров`я для проходження військової служби - непридатним до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії № 158/2473 від 01.08.2023, на виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022 підлягав призову на військову службу за мобілізацією. ОСОБА_5 , будучи 19.09.2023 у встановленому законом порядку повідомлений про час, дату та місце прибуття для відправки до військової частини, що підтверджується розпискою про отримання повістки, діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого протиправного діяння, маючи для цього можливість та не маючи права на відстрочку від призову за мобілізацією, без поважних на те причин, умисно не прибув о 15 год. 00 хв. 20.09.2023 до призовного пункту (дільниці) ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого по АДРЕСА_1 , внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації, чим умисно ухилився від призову на військову

службу під час мобілізації.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_5 кваліфіковано ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому звинуваченні не визнав та показав суду, що 19.09.2023 року працівниками ТЦК він був повідомлений про необхідність явки до ТЦК на 20.09.2023 року для відправки до військової частини. Повістку він отримав, однак на вказану у повістці дату він не з`явився, оскільки вважає, що вимоги працівників ТЦК є незаконними через відсутність чинного закону про реформу військоматів, діяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 не передбачена жодним законом. А тому, ІНФОРМАЦІЯ_3 наразі не мають жодних повноважень і діють поза правовим полем, тобто незаконно, що стало причиною невизнання ним такого органу як державного та виконувати вказівки працівників ТЦК є порушенням ст. 60 Конституції України. Вважає себе невинним та просить суд виправдати його з підстав відсутності в його діях складу злочину, передбаченого ст. 336 КК України.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 його вина у вчинені злочину, передбаченого ст. 336 КК України підтверджується наступними зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав суду, що ОСОБА_5 був визнаний військово-лікарською комісією придатним до військової служби. Права на відстрочку він не мав, а тому йому була виписана «бойова» повістка на 20.09.2023 року на 15.00 год. У вказану в повістці дату ОСОБА_5 не прибув до ТЦК. Працівниками ТЦК було складено акт про неприбуття ОСОБА_5 .. Також працівники ТЦК в телефонному режимі зв`язувались з ОСОБА_5 , який відмовився з`являтись до ТЦК, яка причина його неявки йому не відомо. Військових звань ОСОБА_5 не присвоювалось, чому в наказі вказано, що він сержант йому не відомо, мабуть це помилково зазначено.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав суду, що 19.09.2023 року він вручив ОСОБА_5 «бойову» повістку на 20.09.2023 року на 15.00 год. Права на відстрочку від призову він не мав. У вказану в повістці дату ОСОБА_5 не прибув до ТЦК. 20.09.2023 року він зателефонував до ОСОБА_5 щоб вияснити причину його неявки. ОСОБА_5 повідомив йому, що ІНФОРМАЦІЯ_3 є незаконною організацією, а тому виконувати вказівки працівників ТЦК він не буде. У зв`язку з цим, працівниками ТЦК було складено акт про неприбуття ОСОБА_5 до ТЦК на 15.00 та на 19.00 год. 20.09.2023 року.

Аналогічні покази надала суду і свідок ОСОБА_9 ..

Також вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. А саме:

- військовим квитком серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 відповідно до якого медичною комісією від 01.08.2023 року ОСОБА_5 визнаний обмежено придатним до військової служби;

- довідкою № 158/2473 військово-лікарської комісії від 01.08.2023 року відповідно до якої ОСОБА_5 обмежено придатний до військової служби непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах;

- витягом з наказу № 578 від 20.09.2023 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до якого наказано призвати та направити для проходження військової служби за мобілізацією у складі команди до військової частини НОМЕР_2 сержанта ОСОБА_5 ;

- поіменним списком від 20.09.2023 року № 6585 військовозобов`язаних, які призвані і направлені ІНФОРМАЦІЯ_4 у складі команди військової частини НОМЕР_2 відповідно до якого у графі № 32 вказано прізвище - солдат ОСОБА_5 ;

- витягом із Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідно до якого ОСОБА_5 з положеннями Закону ознайомлений 19.09.2023 року, облікові дані ним надані в повному обсязі;

- розписка про одержання 19.09.2023 року повістки ОСОБА_5 ;

- актами фіксування неприбуття військовозобов`язаного по повістці від 20.09.2023 року, відповідно до якого військовозобов`язаний ОСОБА_5 не з`явився по повістці станом на 15.00 та на 19.00 год. 20.09.2023 року, місцеперебування його не відоме;

- висновком судової технічної експертизи документів № СЕ-19/102-23/19895-ДД від 17.11.2023 року, відповідно до якого відбитки печатки « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у повістці виданій на ім`я ОСОБА_5 , нанесені за допомогою кліше печатки;

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Позицію обвинуваченого щодо невизнання ним своєї вини суд розцінює як спосіб захисту та природною реакцією на пред`явлене обвинувачення. Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що твердження обвинуваченого щодо діяльності органів влади «поза правовим полем» є безпідставними, необґрунтованими та такими що не відповідають дійсності з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). Положення про центри рекрутингу, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України. Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, центрів рекрутингу координується та спрямовується Міністерством оборони України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154 затверджено положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 7 вказаної Постанови передбачено, що Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Таким чином твердження обвинуваченого, щодо незаконної діяльності органами ІНФОРМАЦІЯ_3 є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі. Таку позицію обвинуваченого суд розцінює як один із способів захисту.

Також суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого щодо незаконного присвоєння йому військового звання «сержант», яке вказано в наказі № 578 від 20.09.2023 року, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо присвоєння обвинуваченому будь-яких військових звань, а тому така вказівка на військове звання «сержант» навпроти прізвища обвинуваченого ОСОБА_5 , є нічим іншим, ніж помилкою, особи, яка готувала зазначений наказ. Така помилка ніяким чином не давала обвинуваченому права не з`являтись до органів ТЦК за повісткою.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина повністю підтверджується письмовими доказами та матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання та відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Судом враховано зазначені в досудовій доповіді характеризуючи ознаки обвинуваченого ОСОБА_5 , та думку органу пробації стосовно визначення міри покарання, відповідно до якої, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_5 , до вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ст. 336 КК України, з урахуванням вимог ст. 75 КК України.

Судові витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку, тобто 14.10.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в сумі 4780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) грн. за проведення судової експертизи.

Речовий доказ: повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1