В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 0002244 від 20.06.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною середньо освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мету збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонено - 4-ММС, без мети збуту, ОСОБА_3 , у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 20.06.2024 року 11:00, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, незаконно придбав 12 згортків клейкої стрічки із кристалоподібною речовиною, яка в своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС та почав її незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

У подальшому, 20.06.2024 року близько 11:00 перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Вінстона Черчилля, 24, під час зберігання психотропної речовини без мети збуту, ОСОБА_3 був затриманий працівниками поліції та під час особистого обшуку якого, з лівої кишені джинсів, було вилучено 12 згортків клейкої стрічки із кристалоподібною речовиною білого кольору.

Згідно висновків експертів, надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору, містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС загальною масою 6,916 г.

4-ММС (4-метилметкатинон), згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та психотропної речовини - 4-ММС (4-метилметкатинон), настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини великого розміру - 1,5 г та не перевищує 15,0 г, що є граничною величиною великого розміру.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що він знайшов 12 згортків клейкої стрічки із кристалоподібною речовиною, яка в своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС, та почав її незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту. 20.06.2024 року приблизно о 11:00 він був затриманий працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_2 , та працівниками поліції було проведено його особистий обшук, під час якого у нього в кишенях джинсів було виявлено та вилучено небезпечну психотропну речовину (12 згортків), яку він незаконно придбав та зберігав для власного вжитку. Зокрема показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце вчинення ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. У скоєному щиро каявся, готовий понести покарання відповідно до діючого законодавства. Крім того, зазначив, що вживає психотропну речовину декілька років, хоче пройти лікування від цієї залежності.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст їх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Винуватість ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання судом має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Так, суд відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення; відсутність завданої шкоди; дані про його особу, а саме: має постійне місце проживання, задовільний стан здоров`я, спосіб життя (раніше не судимий, не працює); на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, пом`якшуючу обставину; відношення обвинуваченого до вчиненого (вину визнає, кається у вчиненому, готовий понести покарання відповідно до законодавства України, бажає пройти лікування від наркозалежності); позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України; позицію сторони захисту - обвинувачений підтримав прокурора. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин даного кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69, ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не вбачає.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи). Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз: - № СЕ-19/111-24/36534-НЗПРАП від 21.06.2024 року у сумі 1514 грн 56 коп.;

- № СЕ-19/111-24/39091-НЗПРАП від 08.07.2024 року у сумі 3029 грн 12 коп.;

- № СЕ-19/111-24/39094-НЗПРАП від 11.07.2024 року у сумі 3029 грн 12 коп.

Речові докази, а саме:

- зіп-пакет різного розміру та з різними маркуваннями; подрібнювач чорного кольору; предмет ззовні схожий на пристрій для куріння (верхня частина пластикової пляшки з фольгою на горловині); особливо небезпечна кристалоподібна речовина білого кольору, обіг якої заборонено - 4-ММС, загальною масою 2,865 г.; особливо небезпечна кристалоподібна речовина білого кольору, обіг якої заборонено - 4-ММС, загальною масою 3,445 г. - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1