справа № 488/2649/24
номер провадження № 1-кп/488/294/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старосолдатське, Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем військової служби під час мобілізації, посада - водій військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат»,-

за ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді водія військової частини НОМЕР_1 , 27.03.2024, близько 09:23 години, у світлий час доби, за відсутності опадів, керуючи автомобілем марки "Daewoo Nexia", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись по сухій, чистій, без пошкоджень, проїжджій частині проспекту Богоявленського в місті Миколаєві, що має дві смуги, призначені для руху в обох напрямках (по одній в кожному напрямку), транспортні потоки протилежних напрямків на якій розділені лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Розділу 34 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), в напрямку від вул. Андрія Антонюка до вул. Гагаріна, тримаючись ближче лівого краю смуги для руху, грубо порушив вимоги п.п. 1.3,1.5, 2.3 «б», 12.1,12.3, 18.1, 18.4 ПДР, порушення яких перебуває у прямому причинному зв`язку настанням ДТП, а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконував вимоги ПДР, розуміючи, що його дії не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагуючі на її зміни, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, помітивши, що перед нерегульованим пішохідним переходом, позначеним дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» розділу 33, та дорожньою розміткою 1.14.1 (позначає нерегульований і регульований пішохідний перехід) розділу 34 ПДР, зменшив швидкість та зупинився автомобіль марки «Opel Vivart Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , перебуваючи в межах його смуги руху праворуч, дії якого ОСОБА_4 об`єктивно спроможний був виявити; не вжив негайних заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу, аж до його зупинки, з необхідністю продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, хоча зобов`язаний був це зробити та мав таку можливість, а навпаки, продовжив рух керованого ним автомобіля марки Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у своїй смузі для руху и обраному напрямку, тим самим не надавши дорогу пішоходу ОСОБА_8 , яка перебувала на нерегульованому пішохідному переході, перетинаючи проїжджу частину проспекту Богоявленського, рухаючись у темпі бігу, справа наліво, відносно напрямку руху автомобіля та після випередження автомобіля марки «Opel Vivaro Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_3 , передньою частиною керованого ним транспортного засобу здійснив на неї наїзд, внаслідок чого пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, у вигляді крововиливу у м`які покрови голови в правій скронево-тім`яній ділянці голови, синця в правій пара орбітальній області, перелому правої тім`яної та скроневої кісток (клінічно), субдурального (клінічно) та субарахноїдального (під м`яку мозкову оболонку) крововиливу з ділянкою забою речовини мозку справа, численних переломів ребер справа, з якими доставлена до КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Миколаївської міської ради, де 28.03.2024 о 10:50 години померла у приміщенні реанімаційного відділення.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не заперечував фактичні обставини справи, як вони викладені в обвинувальному акті. Обставини порушення ним правил безпеки дорожнього руху, внаслідок яких сталася ДТП, що спричинило заподіяння потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, від яких потерпіла надалі померла у лікарні, що мало місце 27.03.2024, близько 09:23 години під час керування ним автомобілем марки "Daewoo Nexia", реєстраційний номер НОМЕР_2 по проспекту Богоявленського в місті Миколаєві в напрямку від вул. Андрія Антонюка до вул. Гагаріна, не оспорював. Суду також показав, що він взагалі не побачив пішохода, що та перебігала проїзну частину. Він щиросердно кається у скоєному, вибачився перед потерпілою та повністю відшкодував заподіяну матеріальну шкоду на поховання потерпілої та моральну шкоду.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всіх обставин справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, за згодою учасників судового розгляду, суд розглянув справу щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, відомостей про судові витрати та речові докази, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які не досліджувалися судом першої інстанції.

Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує його особу, який за місцем несення служби характеризується виключно з позитивного боку, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий та має сталі соціальні зв`язки.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує повне визнання вини, активне сприяння у розкритті злочину, що виявилось у тому, що обвинувачений протягом судового розгляду надавав допомогу органам правосуддя у з`ясуванні важливих обставин справи за інкримінованим злочином, в суді надавав об`єктивні, правдиві та послідовні показання про обставини кримінального правопорушення, не оспорюючи їх; щире каяття у скоєному, яке виявилося не тільки у повному визнанні своєї провини обвинуваченим, а також у висловленні жалю з приводу скоєного та осуду своїх протиправних дій, прийняття всіх можливих заходів для виправлення ситуації - вибачення перед потерпілою, а також посткримінальна поведінка обвинуваченого, який безпосередньо після інкримінованих подій оплатив поховання потерпілої на загальну суму 71 400 грн. та повністю відшкодував потерпілій завдану моральну шкоду у сумі 450 000 грн.; відсутність у потерпілої до обвинуваченого претензій будь-якого характеру через добровільне повне відшкодування родиною обвинуваченого завданого збитку; думку представника потерпілої по справі про призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 , судом прийнята до уваги наявність кількох обставин, які пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_4 активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся у скоєному, повністю відшкодував заподіяну потерпілій матеріальну та моральну шкоду, відсутність у потерпілої до обвинуваченого претензій будь-якого характеру, думку представника потерпілого, який просив обвинуваченого не позбавляти волі, що обвинувачений бажає продовжувати службу, тобто ставлення ОСОБА_4 до вчиненого і конкретні обставини справи, а також особу ОСОБА_4 , який не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, тому суд вважає можливим при призначенні покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленою санкцією ч. 2 ст. 286 КК України для даного виду покарання, зокрема у виді двох років позбавлення волі.

З урахуванням особи ОСОБА_4 , який на даний час є військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що обвинувачений готовий надалі виконувати обов`язки військової служби, тому суд вважає можливим, відповідно до ст. 58 КК України замінити покарання обвинуваченому у виді 2-х років позбавлення волі на службові обмеження для військовослужбовців з відрахуванням із сум грошового забезпечення обвинуваченого в дохід держави у розмірі 20 відсотків. На переконання суду, продовження несення особою військової служби сприяє обороноздатності держави, а накладені обмеження, є достатніми для попередження вчинення як ОСОБА_4 , так і іншими особами, аналогічних кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

З огляду на обставини вчиненого злочину, нехтування обвинуваченим вимог Правил дорожнього руху, що спричинило завдання смерті потерпілій, судом окремо зазначається про наявність достатніх підстав для застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, передбаченого санкцією частини 2 статті 286 КК України.

Вартість судових експертиз на загальну суму 9844,64 грн. слід стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 58 КК Україн, призначити ОСОБА_4 замість покарання у вигляді позбавлення волі, покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням із сум грошового забезпечення ОСОБА_4 в дохід держави в розмірі 20 відсотків з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у сумі 9 844,64 грн. за проведення судових експертиз.

Речові докази по справі - автомобіль марки "Daewoo Nexia", реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м.Миколаїв, вул.Лагерне поле, 5 - повернути обвинуваченому, як власнику, скасувавши арешт, накладений на назване майно ухвалою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 29.03.2024 року; цифровий носій інформації оптичний диск зберігати в матеріалах кримінального провадження, які перебувають у розпорядженні прокурора.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1