Справа № 274/9052/24
Провадженнян № 1-в/0274/1393/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2024 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за поданням ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, вироків Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2017 та 06.12.2017 ухвалених щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 30.05.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 21.10.2014 року по відбуттю строку покарання, -

в с т а н о в и в:

19.11.2024 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло подання про приведення вироків Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2017 та 06.12.2017, ухвалених щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Прокурор, представник адміністрації виправної колонії, засуджений в судове засідання не з`явились. Від прокурора та засудженого до суду надійшли клопотання про проведення розгляду у їх відсутність. Начальник виправної колонії в самому поданні просив провести розгляд без участі представника виправної колонії.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2017 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 06.12.2017 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна; передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на - 13 (тринадцять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна. У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначено покарання шляхом поглинання менш суворого покарання біль суворим, у вигляді позбавлення волі строком на - 13 (тринадцять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна. Остаточне покарання ОСОБА_3 призначено у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи покарання відповідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2017 року за ч. 1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі на - 13 (тринадцять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 06.01.2018.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто до 1378 грн. у 2016 році) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 відбулась кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 нмдг до 2 нмдг, що безпосередньо вплинула на суть відповідних кримінально-караних діянь, адже у тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він вказаний законодавцем у ст. 51 КУпАП України. Така зміна КУпАП є зміною кримінального законодавства України, що призвело до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Зі змісту вироку від 20.10.2017 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив 16.06.2016 та його діями було завдано ТОВ "АТБ - маркет" матеріальної шкоди на суму 260,88 грн., тоді як за новим Законом такі дії є адміністративним правопорушенням, оскільки кримінальна відповідальність у 2016 році настає з суми 1378 грн.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 5 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, суд,

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2017 привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, звільнивши ОСОБА_3 від призначеного вироком суду покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його було засуджено.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 06.12.2017 за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 13 років 6 місяців з конфіскацією майна.

В решті вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 06.12.2017 залишається без змін.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1