Справа № 302/522/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/522/24 за апеляційною скаргою прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого ВП №2 Хустського РУП ГУНП у Закарпатській області, яке погоджено прокурором Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні ЄРДР №0000078 від 12.04.2024 року стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , яка підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України.

Обрано підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю із забороною покидати житлове приміщення за місцем її реєстрації і проживання: АДРЕСА_1 , у період доби з 21 год вечора до 07 год ранку строком на 60 днів з покладенням на підозрювану ОСОБА_6 таких обов`язків: - прибувати до слідчого, прокурора в даному кримінальному провадженні та суду за їхньою вимогою; - не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Визначено строк дії ухвали з 18.10.2024 до 16.12.2024 (включно).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.04.2024 біля 12 год 50 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи навпроти магазину «Шпар» в селищі Міжгір`я по вулиці Шевченка Хустського району Закарпатської області, побачила на лавочці жіночий гаманець чорного кольору, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканці АДРЕСА_2 , присіла на лавочку і впевнившись, що на неї ніхто не дивиться з перехожих громадян, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, в умовах воєнного стану викрала зазначений гаманець, який згідно висновку експерта про об`єкт оцінки має вартість 120 гривень, і в якому знаходились грошові кошти на загальну суму 3350 гривень, а також банківські картки.

Зазначені обставини кваліфіковані за ознаками ч.4 статті 185 КК України. Підозру ОСОБА_6 в учиненні цього кримінального правопорушення слідчий і прокурор обґрунтували заявою потерпілої та протоколом її допиту, поясненням ОСОБА_6 , яка підтвердила вище встановлені обставини досудового розслідування, відеозаписом з камер спостереження з приміщення Міжгірської селищної ради станом на 09.04.2024, оглядом місця події.

19.04.2024 слідчим було оголошено підозру про вчинення зазначеного кримінального правопорушення, яку було вручено матері ОСОБА_6 ОСОБА_8 , бо того ж дня було встановлено, що ОСОБА_6 відсутня за місцем проживання і не відповідає на контактний номер зв`язку. Також було здобуто інформацію, що 18.04.2024 ОСОБА_6 виїхала за межі України 18.04.2024 о 22 год 17 хв на прикордонному пункті пропуску «Лужанка», що стверджено відомостями з бази відомостей « ОСОБА_9 ».

Слідчий і прокурор зазначили в клопотанні, що в кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме : спроба підозрюваної особи переховатись з метою уникнення кримінальної відповідальності шляхом виїзду за кордон, ризик впливу на потерпілу у вигляді можливого підкупу, вмовляння та відмови від показів; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в учиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.4 статті 185 КК України.

Метою запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним та обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання встановлено, що підозрювана під час досудового розслідування виїжджала за кордон України. Натомість до цього моменту підозрювана була викрита працівниками поліції в учиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин. Підозрювана видала викрадене майно, визнала свою причетність до крадіжки чужого майна. Це підтверджено змістом її пояснень від 11.04.2024, відібраних працівниками поліції, показами потерпілої і її заявою від 11.04.2024 про повернення їй слідчим викраденого гаманця, грошових коштів у розмірі 3359 гривень, банківських і дисконтних карток, протоколом огляду зазначених речей від 11.04.2024.

Слідчий суддя вказує, що зазначених обставин ні слідчий, ні прокурор не вказали в клопотанні про обрання запобіжного заходу підозрюваній, яке було складено і подано до суду 24.04.2024. З обставин справи також видно, що ОСОБА_6 раніше не вчиняла кримінальних чи адміністративних правопорушень, є матір`ю шістьох дітей, троє з яких є неповнолітніми, а саме дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Це стверджено змістом довідки Міжгірської селищної ради від 12.04.2024 № 02-11/691. ОСОБА_6 , за місцем проживання Міжгірською селищною радою характеризується позитивно. Згідно з випискою із історії хвороби стаціонарного хворого № 10069 Закарпатської обласної дитячої лікарні ОСОБА_13 , 2008 р.н., має вроджений частковий оперований ПТОЗ верхньої повіки та з відповідним діагнозом захворювання лівого ока. Згідно з протоколом ЛКК №019/1348 від 06.11.2019 обласної дитячої лікарні ОСОБА_14 переніс операцію очей і освічений як дитина з інвалідністю. Підозрювана ОСОБА_6 також подала підтверджуючі медичні документи про проходження лікарського обстеження зазначеної дитини в Німеччині.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, з огляду на вище викладені обставини та здобуття відомостей про особу підозрюваної, - є занадто надмірним і суворим. Адже кримінальне провадження знаходиться на стадії розкритого злочину з фіксацією всіх необхідних обставин. Підозрювана повністю визнала причетність до його вчинення.

Вказує, що матеріали клопотання слідчого не містять достатніх доказів, які б вказували на безумовну необхідність обрання міри запобіжного заходу стосовно підозрюваної у вигляді тримання під вартою. На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваної ОСОБА_6 обрати запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_6 слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в учиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 4 статті 185 КК України.

Також під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрювана під час досудового розслідування виїжджала за кордон України. Натомість до цього моменту підозрювана була викрита працівниками поліції в учиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин. Підозрювана видала викрадене майно, визнала свою причетність до крадіжки чужого майна. Це підтверджено змістом її пояснень від 11.04.2024, відібраних працівниками поліції, показами потерпілої і її заявою від 11.04.2024 про повернення їй слідчим викраденого гаманця, грошових коштів у розмірі 3359 гривень, банківських і дисконтних карток, протоколом огляду зазначених речей від 11.04.2024.

Встановлено що ОСОБА_6 раніше не вчиняла кримінальних чи адміністративних правопорушень, є матір`ю шістьох дітей, троє з яких є неповнолітніми, а саме дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Це стверджено змістом довідки Міжгірської селищної ради від 12.04.2024 № 02-11/691. ОСОБА_6 , за місцем проживання Міжгірською селищною радою характеризується позитивно. Згідно з випискою із історії хвороби стаціонарного хворого № 10069 Закарпатської обласної дитячої лікарні ОСОБА_13 , 2008 р.н., має вроджений частковий оперований ПТОЗ верхньої повіки та з відповідним діагнозом захворювання лівого ока. Згідно з протоколом ЛКК №019/1348 від 06.11.2019 обласної дитячої лікарні ОСОБА_14 переніс операцію очей і освічений як дитина з інвалідністю. Підозрювана ОСОБА_6 також подала підтверджуючі медичні документи про проходження лікарського обстеження зазначеної дитини в Німеччині.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно зробив висновки про те, що прокурор при розгляді справи не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваної можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя, задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано зазначив, що достатніх підстав для обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді взяття під варту немає, взяв до уваги твердження сторони захисту, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України, та дійшов до висновку, що до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваної ОСОБА_6 , тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на 60 днів, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання нею покладених процесуальних обов`язків.

Також, у матеріалах клопотання відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може ухилятись від слідства та суду або не виконувати процесуальні дії і таких даних не надано стороною обвинувачення, як у суді першої, так і апеляційної інстанції, а тому за вказаних обставин слідчий суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про те, що належну поведінку підозрюваної може забезпечити інший більш м`який запобіжний захід, тобто не пов`язаний із взяттям підозрюваної ОСОБА_6 під варту, зокрема домашній арешт в нічний час без застосування засобів контролю, поклавши на неї відповідні обов`язки.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставин кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в нічний час. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваною ОСОБА_6 , покладених на неї процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя поклав на підозрювану ОСОБА_6 й певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання нею процесуальних дій, зокрема: - прибувати до слідчого, прокурора в даному кримінальному провадженні та суду за їхньою вимогою;- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий та прокурор не довели того, що застосований до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У Резолюції Комітету міністрів Ради Європи №11 від 09.04.1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зазначено, що взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , колегія суддів вважає такими, що не є обов`язковою підставою для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрювана після обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та до цього часу виконує покладені на неї обов`язки.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_6 , яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України.

Доводи прокурора стосовно незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178,183,193,194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваної.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Інші посилання прокурора в апеляційній скарзі також не спростовують висновків слідчого судді про доцільність визначення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, у зв`язку із чим, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає.

Керуючись ст. ст.403,407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді