Справа № 373/2025/24
Номер провадження 1-кп/373/225/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, (злочину) передбаченого ч.1 ст. 415 КК України, про звільнення від кримінальної відповідальності з підстав визначених ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження №0000442 від 09.02.2024

ВСТАНОВИВ:

Зміст заявленого клопотання, його обґрунтування та позиції учасників справи.

ОСОБА_4 в судовому засіданні, заявлене клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям (ст. 45 КК України) і закриття провадження у справі.

Клопотання обвинуваченого мотивоване тим, що ОСОБА_4 усвідомив протиправність своїх дій, повністю визнає свою вину в інкримінованому йому злочині, вперше притягується до кримінальної відповідальності, активно сприяв у розкритті злочину і відшкодував заподіяну шкоду.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання. Вказав, що ОСОБА_4 своєю поведінкою сприяв проведенню досудового розслідування та щиро розкаявся, відшкодував заподіяні збитки, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. На думку державного обвинувача, в даному випадку, дійсно існують підстави для застосування статті 45 КК України. На запитання суду, щодо підтвердження відшкодування заподіяних збитків, прокурор повідомив, що такого підтвердження він не має.

Потерпіла ОСОБА_5 до суду не з`явилась. Направила заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку із перебуванням на лікуванні. Не заперечила, щодо звільнення обвинуваченого від відповідальності. Втім, заява ОСОБА_5 не містить жодних відомостей про відшкодування їй заподіяної шкоди.

Обставини встановлені судом.

Із змісту формулювання обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № №0000442 від 09.02.2024 вбачається наступне.

Наказом начальника центру спеціального призначення Національної гвардії України (по стройовій частині) № 73 від 30.10.2023 ОСОБА_4 призначено на посаду водія ремонтно-евакуаційної групи групи спеціального призначення (бойового та матеріально-технічного забезпечення) окремого загону спеціального призначення (технічних засобів розвідки та вогневого ураження) Центру спеціального призначення Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України), а відповідно до наказу начальника зазначеного центру від 06.11.2023 № 292 ОСОБА_4 вважати таким, що приступив до виконання обов?язків за посадою.

Наказом начальника Центру спеціального призначення Національної гвардії України від 07.02.2024 № 146 за ОСОБА_4 закріплено транспортний засіб - «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що є транспортною машиною та перебуває на балансі Центру спеціального призначення Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ).

ОСОБА_4 , має посвідчення водія серії НОМЕР_3 , відповідно до якого у нього відкриті категорії «А1», «А», «В» та «С».

ОСОБА_4 09.02.2024, приблизно о 09.30 годині, виконуючи наказ начальника Центру спеціального призначення Національної гвардії України на прибуття до м. Полтава, керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись на 93 км + 820 м. автодороги М-03, сполученням Київ-Харків, поблизу с. Сомкова Долина, що знаходиться в межах Бориспільського району Київської області, у напрямку до м. Яготин, діючи у порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (д) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; та для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) проявив особисту необережність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та своєчасно не відреагував на її зміну та у порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», - не обрав безпечну швидкість та належним чином не врахував дорожню обстановку, що вплинуло на втрату можливості контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, в наслідок чого втратив керованість над автомобілем, що призвело до зіткнення із металевим відбійником, який відмежовував правий край проїзної частини по напрямку руху в бік м. Яготин з подальшим виїздом за межі проїзної частини праворуч, де відбулося перекидання транспортного засобу.

У результаті перекидання пасажир автомобіля «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла 12-го грудного хребця; перелому 3-го ребра ліворуч, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я терміном понад 21 день.

В судовому засіданні, під час розгляду клоптання, в скоєні інкримінованого кримінального правопорушень (злочину), передбаченого ч.1 ст. 415 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям (ст. 45 КК України).

В обвинувальному акті зазначені обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 ними є: щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення покарання (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України).

Щире каяття, із змісту клопотання та пояснень обвинуваченого проявилось в усвідомленні та засудженні своїх дій, та відповідних висновків, які він зробив з цього приводу.

Активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, з його боку виявилось в тому, що ОСОБА_4 добровільно надавав органу досудового розслідування пояснення та необхідні письмові документи, нічого не приховуючи.

Обставин, які обтяжують покарання в обвинувальному акті не зазначено.

ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності вперше, що зазначено в обвинувальному акті та підтверджено державним обвинувачем при висловленні своєї позиції.

Одночасно із цим, в обвинувальному акті вказано, що кримінальним правопорушенням завдана фізична шкода здоров`ю потерпілої.

Норми права, які підлягають застосуванню.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» визначено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Передбачене ст.45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Висновки суду.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови - вчинення особою вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, крім корупційних злочинів; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому правопорушенні, активному сприянні нею у розкритті цього правопорушення та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненні заподіяної шкоди.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.

При цьому, в приписах ст. 45 КК йдеться про повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, а не лише тих суспільно-небезпечних наслідків, які передбачені як обов`язкова ознака об`єктивної сторони відповідного кримінального правопорушення.

Також, обов`язковою складовою підстави до застосування ст. 45 КК, серед іншого, є те, що відшкодування збитків або усунення шкоди повинно бути добровільним.

Складова об`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України вина, виявилась у злочинній недбалості, як формі необережності (необережний злочин).

Дане кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Вчинений злочин не відноситься до категорії злочинів, щодо яких встановлено заборону, в контексті статті 45 КК України. ОСОБА_4 під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання (ст. 66 КК України) ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Щодо повного відшкодування заподіяних збитків.

Як зазначалось вище, відшкодування збитків повинно бути повним і носити добровільний характер.

З обвинувального акту слідує, що в результаті дорожньо транспортної пригоди було (перекидання транспортної машини) було пошкоджено астомобіль «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 та пасажир ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла 12-го грудного хребця; перелому 3-го ребра ліворуч.

Жодного підтвердження відновлення пошкодженого легкового автомобіля марки «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що відноситься до транспортних машин призначених для перевезення особового складу та матеріальних засобів, та належить Центру спеціального призначення Національної гвардії України та участі у такому відновленні ОСОБА_4 - суду не надано.

Також, потерпіла, яка направила до суду чергову заяву, вказала, що просить розгляд справи проводити за її відсутності, хоч і не заперечила проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, однак стосовно відшкодування з боку ОСОБА_4 матеріальних збитків, жодної інформації не надала.

Про добровільне відшкодування завданого збитку, не надано доказів і сторонами кримінального провадження.

За відсутності обов`язкової складової добровільного та повного відшкодування заподіяних збитків, клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі, визначеній у ст. 45 КК, є безпідставним та не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 45, КК України, ст. ст. 284-286, 376, 392-396 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України та закриття кримінального провадження №0000442 від 09.02.2024 на підставі п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляції до Київського апеляційного суду області через суд, що її постановив, протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_6