УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши скаргу адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області, яка полягає в нерозгляді клопотання в рамках кримінального провадження № 0000027 від 13.01.2017, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області, яка полягає в нерозгляді клопотання в рамках кримінального провадження № 0000027 від 13.01.2017.

У своїй скарзі адвокат ОСОБА_2 вказує, що здійснює захист ОСОБА_3 , на майно якої в рамках кримінального провадження № 0000027 накладено арешт.

01.11.2024 на електронну адресу ГУНП в Київській області направлено клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у порядку ч. 1 ст. 221 КПК України.

Однак, адвокат ОСОБА_2 не отримала будь-якої відповіді від уповноваженої особи у строк, передбачений законом, тобто останніми допущено бездіяльність.

У зв`язку з чим, просила слідчого суддю зобов`язати слідчого ГУНП в Київській області розглянути подане нею клопотання, а також зобов`язати орган досудового розслідування надати для ознайомлення матеріали вище зазначеного кримінального провадження в порядку, що передбачений ст. 221 КПК України.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

У п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

При цьому, у вказаному пункту також зазначений виключний перелік осіб, ким може бути подана відповідна скарга, а саме - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

У першу чергу, слідчий суддя вважає за необхідне встановити чи відноситься заявник до вказаного переліку.

Так, адвокат ОСОБА_2 вказує, що здійснює захист ОСОБА_3 , на майно якої в рамках кримінального провадження № 0000027 накладено арешт.

Суддя зазначає, що згідно ст. 45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

Водночас, до скарги не додано жодних документів, які би дали змогу пересвідчитися у наявності відповідного статусу особи, у зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості встановити чи має у кримінальному провадженні № 0000027 від 13.01.2017 будь-який статус ОСОБА_3 .

Дослідивши подану скаргу та долучені до неї документи, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність наявності у ОСОБА_3 відповідного статусу, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальне провадження здійснюється, зокрема, на основі принципу змагальності сторін, який передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Вказаний принцип вимагає, щоб суд, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зберігав об`єктивність та неупередженість (ст.22 КПК України).

Обов`язок доведення свого процесуального статусу належить особі, що звертається до суду з відповідним клопотання у відповідності до положень ст. 22 КПК України, та не може покладатись на один і той самий орган чи службову особу, тобто слідчого суддю.

З огляду на вказані законодавчі положення, слідчий суддя не може робити будь-які висновки про наявність чи відсутність юридично значущих фактів на підставі самих лише тверджень однієї із сторін, без перевірки їх достовірності доказами.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, у разі встановлення того, що скарга подана особою, яка не має права її подавати, вона підлягає поверненню.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання про те, що адвокатом ОСОБА_2 , якою подану дану скаргу, не підтверджено її повноваження відповідно до вимог КПК України на звернення із вказаною скаргою до суду в інтересах ОСОБА_3 , тому скарга підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області, яка полягає в нерозгляді клопотання в рамках кримінального провадження № 0000027 від 13.01.2017 - повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання скаржником копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1