Справа № 191/5563/24
Провадження № 1-кп/191/464/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000272 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, тимчасово не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 24.10.2024 р. приблизно о 10 годині 50 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де у останнього на ґрунті неприязних відносин у ході словесного конфлікту раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що шляхом завдання ударів по тілу людини будуть спричинені тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання ОСОБА_3 в положенні сидячи на грудній клітині ОСОБА_4 взявши з землі предмет схожий на цеглину, тримаючи його в правій руці, наніс не менш як шість-сім ударів в область обличчя ОСОБА_4 .

У результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді відкритої непроникливої черепно- мозкової травми (струс головного мозку 24.10.24 р., побутова) з цефалгічним, вестибуло- атактичним синдромами, перелом кісток носу зі зміщенням, множинні забійні рани голови та обличчя, що у своїй сукупності, відповідно до п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор звернувся до суду із обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, в якому міститься клопотання про розгляд обвинувального акту в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Згідно письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненому, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження (з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини) та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. Добровільність вказаної заяви він підтвердив.

Також до обвинувального акту долучена заява потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють встановлені органом досудового розслідування обставини, суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні в порядку ст.382 КПК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування за допомогою технічних засобів в порядку, визначеному ч.4 ст.107 КПК України.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, пом`якшуючу його покарання обставину.

Згідно із матеріалами кримінального провадження ОСОБА_3 не працює, в реєстрі наркологічних та психічних хворих КНП «Синельниківської ЦМЛ» СМР» не перебуває, на підставі ст.89 КК України раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

На підставі викладеного та враховуючи ту обставину, що обвинувачений не працює, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт. На думку суду, таке покарання буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та зможе запобігти вчиненню ним інших кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.

Речові докази:

- поліетиленовий пакет з написом «Varus» зі слідами РБК, поліетиленовий пакет з написом «52-54», кофта синього кольору з написом «N.Y.C.», майка червоного кольору з написом «Nike», кофту сірого кольору, штани сірого кольору, шапку зеленого камуфляжного кольору зі слідами РБК, зразок червоної цегли зі слідами РБК, що були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити;

- змив сліду РБК із поверхні землі, зразок марлевої серветки та контрольний змив з землі залишити у матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1