У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту накладеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.08.2024 року, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353 від 14.08.2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 19.08.2024 у кримінальному провадженні № 0000353 на транспортний засіб марки «TOYOTA» моделі «C-HR HYBRID» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Подане клопотання мотивовано тим, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.08.2024 року по справі № 308/13556/24 клопотання прокурора про арешт майна задоволено і накладено арешт на речі, які було вилучено 13.08.2024 року під час проведення огляду місця події, а саме на: транспортний засіб марки «TOYOTA» моделі «С-HR HYBRID» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Однак ОСОБА_3 , як власник майна, участі в судовому засіданні не брав, у зв`язку із чим був позбавлений можливості навести свої заперечення проти арешту майна, яке йому належить.

Так, ОСОБА_3 , являється власником вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, причетності до вчинення будь-якого кримінального правопорушення не має, відповідно і до кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні не має. Автомобіль придбаний ним у 2021 році із салону, новий, з нульовим пробігом, наявний сертифікат відповідності завершеного колісного транспортного засобу та всі документи, на підтвердження придбання даного автомобіля, які додаються. Окрім того, він є фізичною особою - підприємцем, видом його економічної діяльності є спеціалізована медична практика. Для здійснення діяльності йому необхідний автомобіль.

Окрім того зазначає, що на даний момент автомобіль зберігається на відкритій місцевості майданчика тимчасового утримання транспортних засобів, що не забезпечує у повній мірі збереження його у належному стані, оскільки автомобіль зазнає руйнівного впливу природних факторів.

Також вказує, що автомобіль який розшукується через Інтерпол має номер двигуна M20AFXS3, а на належному йому автомобілі двигун з номером НОМЕР_3 , при цьому рік випуску автомобіля, який перебуває у розшуку не вказано, однак зазначено дату крадіжки - 21.02.2024р., тобто більше ніж через 2 роки після того як ОСОБА_3 придбав свій автомобіль. Окрім нього і його дружини, якій він надав довіреність на право розпорядження і користування автомобілем, більше ніхто не користувався. Дружина на вказаному автомобілі у 2022 році та 2023 році виїздила за кордон, жодних проблем не було.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, однак його представник - адвокат ОСОБА_4 надала заяву про розгляд клопотання без їх участі. Вимоги клопотання підтримали у повному обсязі.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, проте їх неявка, в силу положень ч.2 ст.174 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та приєднані до нього докази, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.132 КПК України ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Відтак, з урахуванням положень п.7 ч.2 ст.131, ч.4 ст.132 КПК України, чинність ухвали слідчого судді про арешт майна з прийняттям рішення про закриття кримінального провадження, припиняється.

При цьому, слідчий суддя враховує, що припинення чинності арешту майна і скасування арешту майна не є тотожніми поняттями, оскільки скасування арешту здійснюється за правилами ст.174 КПК України під час досудового розслідування, або судового провадження у випадках, визначених вказаною нормою. Натомість, припинення чинності арешту відбувається в силу закону в разі закриття кримінального провадження і, при цьому, розгляд цього питання не відноситься до повноважень слідчого судді.

Судом встановлено, що 06.09.2024 року дізнавачем СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області прийнято процесуальне рішення про закриття кримінального провадження № 0000353, внесеного до ЄРДР - 14.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

За таких обставин, чинність ухвали слідчого судді від 19.08.2024, постановленої у рамках вказаного кримінального провадження про арешт автомобіля марки «TOYOTA» моделі «C-HR HYBRID» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , припинено, в силу ч.4 ст.132 КПК України.

Такі висновки також зробила об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 554/2506/22.

Так, постановою від 15.04.2024 року, ОП ККС ВС зауважила, наступне:

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.

У Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України виходив із того, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило «lex posterior derogat priori» - «наступний закон скасовує попередній». Таким чином, повноважний орган конституційної юрисдикції визначив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

Принцип верховенства права вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) - «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) - «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). В Рішенні від 18 червня 2020 року № 5-р(II)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права втрачає свою дієвість. Імператив надання дієвості принципові верховенства права вимагає одночасного застосування всіх трьох класичних формул.

Саме із таких настанов виходить ОП ККС щодо застосування приписів ч. 4 ст. 132 КПК.

Таким чином, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття слідчим кримінального провадження в порядку, передбаченому законом, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Відтак, порушене у клопотанні ОСОБА_3 питання про скасування арешту вищевказаного автомобіля, за наявності постанови про закриття кримінального провадження, суперечить положенням кримінального процесуального закону та не відноситься до предмета розгляду слідчого судді.

З цих підстав, а також, враховуючи те, що чинність арешту автомобіля припинено в силу закону, то слідчий суддя вважає, що правові підстави для скасування арешту автомобіля відсутні.

З урахуванням вище наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 174, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту накладеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.08.2024 року, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353 від 14.08.2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1