Справа № 559/1465/24
Провадження № 1-кп/559/209/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження №0000114 від 14 лютого 2024 року . по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої у АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, одруженої, із середньою спеціальною освітою, не працюючої на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно чоловіка, ОСОБА_5 , постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15.11.2023 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт, постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06.12.2023 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт, постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12.12.2023 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу, розміром 680 (шістсот вісімдесят) гривень, належних висновків для себе не зробила та по місцю спільного проживання у АДРЕСА_2 , продовжила вчиняти систематичне домашнє насильство відносно свого чоловіка, ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 04.02.2024, близько 12 год. 10 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , разом з чоловіком, ОСОБА_5 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинила щодо останнього дії психологічного та фізичного насильства, а саме ображала його нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, вдарила по обличчю, чим завдала потерпілому ОСОБА_5 фізичних та психологічних страждань та погіршення якості його життя.

Продовжуючи свої систематичні дії, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 16 год. 00 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання з чоловіком, ОСОБА_5 , у АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинила щодо останнього дії психологічного насильства, а саме ображала його нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, чим завдала потерпілому ОСОБА_5 психологічних страждань та погіршення якості життя.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних, психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, зазначивши, що обставини та мотиви вчинення правопорушення, які вказані в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. При цьому, надала покази про те, що що між нею та її чоловіком ОСОБА_5 часто виникали конфліктні ситуації на побутовому рівні. В ході сварки вона обзивала чоловіка нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою, вдарила по обличчю, за що працівники поліції складали відносно неї адміністративні протоколи.

У скоєному розкаялася, запевнила, що повністю усвідомила протиправність своїх дій. Просила суворо не карати та не позбавляти її волі.

Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився, однак попередньо подав заяву, де просив розгляд кримінального провадження проводити без його участі. Не заперечує проти застосування ст. 349 КПК України. Обставин, ззаначених в обвинувальному акті не оспорює. Просив призначити обвинуваченій міру покарання не пов"язану з позбавленням волі.

Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачена не оспорює, повністю їх визнала, тому, з урахуванням позиції обвинуваченої та думки прокурора, яка вважає за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченою, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи суд вважає встановленими та винність обвинуваченої доведеною. Враховуючи вищезазначене, суд визначив за недоцільне дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи отримані в суді докази, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме в умисному, систематичному вчиненні, психологічного, фізичного насильства щодо подружжя, що привело до його фізичних та психологічних страждань та погіршення стану здоров`я та якості життя потерпілого, доведена повністю.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченій виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді громадських робіт, на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років.

ОСОБА_3 є громадянкою України, одружена, раніше не притягалася до кримінальної відповідальності. По місцю проживання характеризується, як особа, щодо якої скарги не надходили. На обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обвинувачена повністю визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, усвідомила протиправність вчиненого.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують і обтяжують її покарання.

Так обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої у ході судового розгляду справи не встановлено.

Згідно статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченої, зазначені пом`якшуючі покарання обставини, ставлення обвинуваченої до вчиненого, думку прокурора та висновок досудової доповіді, згідно якої виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_3 покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення у межах санкцій статті 126-1 КК України, відповідно до пред`явленого обвинувачення, у виді 1 року пробаційного нагляду, оскільки таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винної і попередження вчинення нею нових злочинів, а також відповідатиме цілям та меті покарання, визначеній ст.50 КК України.

Окрім того, згідно положень п.10 ч.1 ст.1, п.4 ч.1 ст. 24, ч.1,2, 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», направлення кривдника на проходження програми для кривдників є спеціальним заходом щодо протидії домашньому насильству терміном від 3 до 12 місяців, суд має право направити на таку програму, а відповідальним суб`єктом за її виконання, організацію і забезпечення проходження кривдником такої програми є, зокрема, орган місцевого самоврядування.

Оскільки суд призначає обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то в інтересах потерпілого від цього злочину одночасно застосовує до обвинуваченої обмежувальні заходи, згідно ст.91-1 КК України терміном на 3 місяці та направляє останню на проходження програми для кривдників, організацію виконання якої покладає на орган місцевого самоврядування за місцем проживання кривдника.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду, з поклаленням обов`язків, передбачених ч.2,3 ст. 59-1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосувати до засудженої ОСОБА_3 обмежувальний захід, згідно п.5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме:

-проходження програми для кривдників, терміном на 3 (три місяці), виконання якої покласти на Дубенську міську раду, Рівненської області.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1