Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/597/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 03 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 03 жовтня 2024 року задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 06.11.2024 року.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобі контролю.

Вказує, що підозрюваний має постійне місце проживання, посередньо характеризується, має соціальні зв`язки.

Наголошує на тому, що відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зазначає, що всі свідки допитані під час досудового розслідування.

Стверджує, що враховуючи воєнний стан, у підозрюваного немає можливості виїхати за межі України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи, СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000460 від 06.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

06.07.2024 року о 10 годині ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

06.07.2024 о 19 год. 45 хв. потерпіла ОСОБА_9 померла в КНП «Житомирська обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського».

07.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Постановою керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_10 від 28.08.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000460 до 06.10.2024 р.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 03.10.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000460 до 06.11.2024 р.(а.с.74)

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження долученими до клопотання.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Докази долучені до клопотання свідчать, що ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Крім того, обґрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду є обґрунтований, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

Крім того, одразу після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, та його було затримано за місцем його проживання.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України також доведений прокурором, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 особисто знайомий зі свідками та може незаконно впливати на них з метою побудови власної версії захисту, виправдання своїх дій, уникненням кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.

Можливість вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтована тим, що згідно довідки-характеристики Виконавчого комітету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 06.07.2024 року ОСОБА_6 характеризується негативно: зловживає спиртними напоями та схильний до скоєння правопорушень а тому ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України є обґрунтований та доведений.

З огляду на викладене, доводи сторони захисту, що відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України є помилковими та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розміру застави.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний раніше не судимий, нормально характеризується, має соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначені обставини не свідчать про відсутність ризиків та не стримали ОСОБА_6 від протиправної поведінки.

При цьому, колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , який є особливо тяжким насильницьким злочином проти життя та здоров`я особи і за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, наслідки вчиненого кримінального правопорушення смерть людини, в своїй сукупності свідчать про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, як зазначено в апеляційній скарзі захисника, на думку апеляційного суду не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченої. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченої, характером злочину у якому вона обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченою правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження такого заходу та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 03 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: