КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4808/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24 червня 2024 року про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24 червня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції ГУ НП у м.Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_9 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000356 від 04.02.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.08.2024 року включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого залишити без задоволення.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням вимог процесуального закону, оскільки наявна невідповідність висновків суду обставинам кримінального провадження, а стороною обвинувачення наведені ризики, що передбачені ст. 177 КПК України, які мають формальний характер базуються виключно на припущеннях. Клопотання сторони обвинувачення не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приймав участь у бойових діях, інвалід другої групи, потребує лікування, не має наміри ухилятися від слідства або суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку,та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_9 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 від 04.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за фактом вбивства ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

04.02.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.

06.02.2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.04.2024 року.

14.02.2024 року ОСОБА_7 , повідомлено зміну раніше повідомленої від 04.02.2024 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.115 КК України.

Постановою керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва від 27.03.2024 року продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000356 від 04.02.2024 року до 3 (трьох) місяців, тобто до 04.05.2024 року включно.

01.04.2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.05.2024 року включно.

30.04.2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000356 від 04.02.2024 року до 5 місяців, тобто до 04.07.2024 року включно.

02.05.2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30.06.2024 року включно.

20.06.2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000356 від 04.02.2024 року до 6 місяців, тобто до 04.08.2024 року включно.

24.06.2024 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.08.2024 року включно.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, виходив з того, що прокурором доведено, що існують обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися, а саме ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, санкцією ч.1 ст.115 КК України передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, відомості щодо працевлаштування, інші соціальні, крім сімейних, зв`язки підозрюваного ОСОБА_7 суду не надано. Цей ризик ураховується слідчим суддею у сукупності з іншим ризиком перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом приховання доказів, їх знищення, оскільки ніж, яким було заподіяно потерпілому тілесні ушкодження та який є знаряддям злочину, не встановлено, а також із ризиком незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки їх анкетні дані відомі підозрюваному ОСОБА_7 , інкримінований злочин вчинено із застосуванням насильства. Прокурором викладено і доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними в ухвалі слідчого судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 під вартою та встановлено, що необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Крім цього, колегія суддів вважає, що перевіряючи доводи клопотання на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також з огляду на характер та наслідки кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий та сімейний стан, репутацію, спосіб життя, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те що, позаяк ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, з метою запобігання вище вказаним ризикам та виконанню завдань кримінального провадження, неможливо застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі застави.

Крім того, колегія суддів враховує, що згідно вимог ч. 4 ст. 183, ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд має право не визначати розмір застави, натомість застосовується запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про те, що наведені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст. 177 КПК України, мають формальний характер, а клопотання слідчого не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, відхиляються колегією суддів з огляду на їх безпідставність.

Доводи апеляційної скарги щодо особи підозрюваного самі по собі не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці ОСОБА_7 , та не свідчать про відсутність існування ризику його переховування на наступних етапах досудового розслідування, не спростовують висновків про продовження існування ризиків у кримінальному провадженні та не є достатніми підставами для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, дослідивши доводи апеляційної скарги у цій частині, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у справі належних доказів, які б підтверджували, що встановлені слідчим суддею ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, потерпілу, вчинення іншого кримінального правопорушення, на день апеляційного розгляду клопотання втратили свою актуальність.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин у їх сукупності, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24 червня 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_2

Судді

: ОСОБА_3 ____________ ОСОБА_4____________