№ 1-в/756/334/24
У Х В А Л А

22 жовтня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання провідного інспектора Оболонського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київській області про приведення вироку у відповідність стосовно засудженої

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Оболонського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київській області звернулась до суду із поданням про приведення вироку у відповідність та звільнення засудженої ОСОБА_3 від покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Засуджена, прокурор та представник органу пробації у судове засідання не з`явились, прокурор та представник органу пробації надали заяви про розгляд клопотання без їх участі, тому справу розглянуто без їх участі без застосування технічних засобів фіксації кримінального провадження.

Суд, дослідивши подання та долучені до нього матеріали вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи видо, що ОСОБА_3 була засуджена 27.11.2020 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 100 годин.

Згідно вироку суду, він 12.11.2020 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, чим могла спричинити потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1254 грн. 78 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України на час вчинення кримінального правопорушення становив 1098,5 грн., тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2020 повинна перевищувати 2197 грн. 00 коп.

Таким чином, на день розгляду подання, діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_3 наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого остання засуджена, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, враховуючи, що станом на день вчинення кримінального правопорушення була завдала матеріальна шкода на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому вчинене діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на цей час, і тому засудженого слід звільнити від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст.74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання провідного інспектора Оболонського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київській області про приведення вироку у відповідність стосовно засудженої ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 27.11.2020 покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1