Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/393/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст.425 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
23.07.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 наухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2024 року, якоюстосовно підозрюваного
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сєвєродонецьку Луганської області, освіта вища, пілот першого класу, утримує мати похилого віку, одружений, є батьком неповнолітньої дочки ІНФОРМАЦІЯ_2 , займав посаду командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, звільнений у запас, учасник бойових дій, 78 бойових вильотів; нагороджений орденом «Воїн миротворець», орден «Богдана Хмельницького», медаль «20 років бездоганної служби; подяки від Президента України, ОДА, міськради та інших, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_9 за погодженням з заступником керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 425 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Командувача Національної гвардії України від 20.01.2020 за №9 о/с «По особовому складу» призначено по військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_8 ( НОМЕР_2 ) командиром військової частини НОМЕР_1 , який перебуває у розпорядженні командувача Національної гвардії України.
Наказом Міністерства оборони України № 241 від 22.05.2014 достроково присвоєно військове звання - «полковник».
Відповідно до примітки «1» до ст. 364 КК України, службовими особами
є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Статтею 18 Кримінального кодексу України передбачено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, якимиособа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління зі спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
У відповідності до примітки 1 ст. 425 КК України під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командира.
Згідно з положеннями функціональних обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 , затверджених Командувачем Національної гвардії України генерал-лейтенантом Миколою Баланом 03.02.2020, ОСОБА_8 керує військовою частиною на принципах єдиноначальності відповідно до законодавства України та є прямим начальником усього особового складу військової частини; особисто відповідає за рішення, що ним приймаються, за правильне застосування підпорядкованих підрозділів (підлеглих) та успішне виконання ними поставлених завдань; представляє інтереси військової частини у відносинах з іншими органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями; укладає в установленому законодавством України порядку договори.
Також, відповідно до вказаних функціональних обов`язків, командир військової частини відповідає за стан фінансового господарства; технічне, матеріальне, медичне, фінансове забезпечення, та зобов`язаний здійснювати планові та раптові перевірки, організовувати щорічне проведення інвентаризації матеріальних засобів у службах, керувати роботою внутрішніх комісій, що проводять такі перевірки; керувати фінансовою діяльністю військової частини, розпоряджатися згідно із законодавством коштами, забезпечувати ощадливе витрачання коштів у суворій відповідності до затвердженого кошторису; організовувати бухгалтерський облік військового майна (у тому числі непорушного запасу) та знати вартість утримання військової частини; вживати заходів щодо відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині.
Згідно до ст. 66 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир бригади в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність, укомплектованість особовим складом, успішне виконання бригадою бойових завдань; стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів; стан фінансового господарства; всебічне забезпечення бригади, стан пожежної та екологічної безпеки. Командир бригади є прямим начальником усього особового складу полку. Згідно до ст. 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир бригади серед іншого зобов`язаний: забезпечувати збереження озброєння, боєприпасів та інших матеріальних засобів бригади, їх своєчасне поповнення до визначених норм; щомісяця і по закінченні певного періоду навчання і навчального року підбивати підсумки бойової підготовки й стану військової та виконавської дисципліни; керувати фінансовою діяльністю бригади, розпоряджатися згідно із законодавством коштами, забезпечувати ощадливе витрачання коштів у суворій відповідності із затвердженим кошторисом; організувати бухгалтерський облік військового майна (у тому числі непорушного запасу) та знати вартість утримання військової частини; організовувати внутрішній фінансовий контроль і особисто, не пізніше наступного дня, перевіряти оприбуткування коштів за журналом ведення обліку готівки, одержаної в установі банку, про що робити в цьому журналі відмітку; вживати заходів до відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині; організовувати та здійснювати заходи, спрямовані на захист особового складу, озброєння, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження.
Таким чином, враховуючи вищевказані положення в сукупності займаючи посаду командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , мав організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а тому, у відповідності до ч. 3 ст. 18 КК України, у т.ч. протягом липня-грудня 2022 року, перебував у статусі службової особи та був суб`єктом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 425 КК України, оскільки був військовою службовою особою, яка постійно здійснювала функції представника органу державної влади, а також постійно обіймала посаду, пов`язану з виконанням владних, організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.
Відповідно до статей 8 і 19 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.п. 1-3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Будучи військовослужбовцем військової служби, перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , полковник ОСОБА_8 , відповідно до ст.ст. 2, 11, 16-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а також спеціальні обов`язки.
Крім того, ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено поняття воєнного стану як особливого правового режиму, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022,затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України. Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
У зв`язку з триваючою повномасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.
Так, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-IX від 07.02.2023, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, постановлено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, тобто до 20.05.2023.
Законом України від 02.05.2023 № 3058-ІХ «Про затвердження Указу Президента України від 01.02.2023 №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, постановлено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб, тобто до 18.08.2023.
Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ «Про затвердження Указу Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 «Про правовий режим воєнного стану в Україні» у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, постановлено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб, тобто до 15.11.2023 включно.
У подальшому, Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-IX, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.
Статтею 1 Закону України «Про Національну гвардію України» передбачено, що Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Згідно зі ст. 22 Закону України «Про Національну гвардію України» фінансування діяльності Національної гвардії України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, не заборонених законом.
Разом з тим, відповідно до Положення про військову частину 2269 Національної Гвардії України, затвердженого наказом МВС від 03.12.2018 №986, в редакції наказу МВС від 18.11.2022 за №754 визначено, що військова частина НОМЕР_1 НГУ є неприбутковою бюджетною установою, веде бухгалтерський облік, у встановленому законодавством України порядку подає фінансову, бюджетну, статистичну, податкову та іншу звітність.
ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , згідно з п.п. 6, 12, 40, 51, 57, 58 пункту 6 Положення, мав обов`язки, що, зокрема, передбачали необхідність контролювати здійснення господарських операцій військовою частиною НОМЕР_1 , забезпечувати збереження в кількісному та якісному відношенні військового майна, що знаходиться на зберіганні; забезпечувати цільове, раціональне, та ефективне використання бюджетних коштів, що передбачені на утримання військової частини НОМЕР_1 ; уживати заходів щодо відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині НОМЕР_1 ; створювати необхідні умови для належного бухгалтерського обліку, забезпечувати неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів; є відповідальним за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом установленого терміну, але не менше трьох років; здійснювати інші повноваження відповідно до законодавства України.
Водночас, матеріально технічне забезпечення військової частини НОМЕР_1 здійснюється Головним управлінням НГУ через відповідні військові частини Національної гвардії України, а також за рахунок видатків, передбачених на їх утримання.
Однак, ОСОБА_8 , будучи командиром військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та персонально відповідаючи за виконання покладених на військову частину НОМЕР_1 НГУ завдань та функцій, перебуваючи у своєму службовому кабінеті на території військової частини НОМЕР_1 НГУ по АДРЕСА_3 , у період часу з 21.07.2022 по 12.12.2022 року більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, недбало виконуючи свої посадові обов`язки щодо забезпечення цільового, раціонального та ефективного використання бюджетних коштів, через несумлінне ставлення до них, що проявилось у неналежному здійсненні контролю за виконанням своїх функціональних обов`язків начальником служби організації закупівель військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_10 та начальником служби забезпечення паливно-мастильними матеріалами тилу військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_11 під проведення процедури закупівлі резервуарів стальних горизонтальних РГС-50 та РГС-25 особисто підписав та завірив печаткою Договір про закупівлю товарів за державні кошти №3/ПММ від 21.07.2022 на постачання відповідно до державних кодів економічного класифікатора (ДК 021:2015:44610000-9 цистерни, резервуари, контейнери та посудини високого тиску), а саме: резервуарів стальних горизонтальних РГС-50 для зберігання авіаційного палива у кількості 13 штук по ціні 1 050 000,0 грн за один резервуар, на загальну суму 13 650 000,0 грн. та РГС-25 у кількості 8 штук по ціні 785 500,0 грн за один резервуар на загальну суму 6 284 000,0 грн., цим самим надавши йому статусу офіційного, на підставі якого військовою частиною НОМЕР_1 придбано вказаний Товар, ринкова ціна якого на час придбання складала за один резервуар РГС-25 259 812,67 грн. та відповідно РГС-50 458 442,67 грн., тобто за завищеною вартістю та на підставі якого на рахунки ТОВ «Роботенкс» з казначейського рахунку військової частини НОМЕР_1 перераховано кошти, які перевищують ринкову ціну на суму 11 895 743,60 грн., чим вчинив недбале ставлення до військової служби, тобто недбале ставлення військової службової особи до служби вчинені в умовах воєнного стану, що спричинило тяжкі наслідки, при наступних обставинах.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції на момент укладення договору) переможець процедури закупівлі - учасник, тендерна пропозиція якого відповідає всім критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, і визнана найбільш економічно вигідною, та якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю, або учасник, якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі.
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборонні закупівлі» (станом на 17.07.2020) державними замовниками у сфері оборони (далі - державні замовники) є визначені Кабінетом Міністрів України центральні органи виконавчої влади, інші державні органи, військові формування, утворені відповідно до законів України.
Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оборонні закупівлі» (станом на 17.07.2020) укладення державних контрактів (договорів) здійснюється державними замовниками за результатами переговорів та поетапних переговорів відповідно до затвердженого зведеного трирічного плану закупівлі товарів, робіт і послуг оборонного призначення за закритими закупівлями у порядку, визначеному цим Законом.
Процедура та механізм здійснення оборонних закупівель визначені Порядком планування, формування, особливості розміщення, коригування оборонних закупівель, здійснення контролю та звітування про їх виконання, а також оприлюднення інформації про оборонні закупівлі, що затвержений постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2021 р. № 363 (далі за тестом Порядок), зокрема, для планування та підготовки до проведення закупівель товарів, робіт і послуг оборонного призначення державні замовники можуть проводити маркетингові дослідження ринку таких товарів, робіт і послуг. Маркетингові дослідження ринку товарів, робіт і послуг оборонного призначення державні замовники проводять з метою отримання та періодичного оновлення інформації про: суб`єктів господарювання, що можуть залучатися до оборонних закупівель як виконавці державних контрактів (договорів); номенклатуру товарів, робіт і послуг оборонного призначення, що можуть виготовлятися, виконуватися і надаватися такими суб`єктами господарювання; ціни на товари, роботи і послуги оборонного призначення. Аналіз ринку товарів, робіт і послуг оборонного призначення державні замовники проводять шляхом аналітичного дослідження, проведення попередніх консультацій, зокрема надсилання запитів до суб`єктів господарювання щодо інформації про господарську діяльність, проведення переговорів та отримання рекомендацій.
Пунктами 5, 6 Порядку передбачено, що планування закупівель товарів, робіт і послуг оборонного призначення є складовою оборонного планування, яке здійснюють державні замовники. Основою для планування закупівель товарів, робіт і послуг оборонного призначення є потреби та пріоритети державних замовників, що передбачені стратегіями, іншими стратегічними документами та державними програмами у сферах національної безпеки і оборони, відповідно до обсягів фінансових ресурсів, передбачених у державному бюджеті для кожного державного замовника.
Відповідно до підпункту 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 169 «Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану» Замовники, визначені ч. 9 ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі», державні замовники у сфері оборони здійснюють публічні/оборонні закупівлі товарів, робіт і послуг без застосування процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених Законами України «Про публічні закупівлі» та «Про оборонні закупівлі».
Підпунктом 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 169 «Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану» визначено, що переліки та обсяги закупівель товарів, робіт і послуг визначаються рішеннями Замовників/ державних замовників, що здійснюють такі закупівлі.
Згідно з п.п. 3 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 169 «Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану» під час здійснення закупівель без використання електронної системи закупівель, не включаються до річного плану закупівель.
Відповідно до ст. 2 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету.
У силу положень ч. 1 ст. 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» норми цього Закону поширюються на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.
Так, на виконання вимог наказу Командувача Національної гвардії України від 18.02.2022 за №65 «Про стан тилового та технічного забезпечення Національної гвардії України у 2021 році та завдання на 2022 рік», відповідно до наявної поточної потреби з метою відновлення аеропорту Калинівки, відповідно до плану для забезпечення потреб безпеки та оборони, належного та безперебійного виконання службово-бойових завдань у період воєнного стану, рапортом начальника служби забезпечення паливно-мастильними матеріалами військової частини НОМЕР_1 НГУ повідомлено щодо здійснення закупівлі резервуарів стальних горизонтальних РГС-25, резервуарів горизонтальних РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні згідно з кодом (ДК 021:2015-44610000-9 Цистерни, резервуари, контейнери та посудини високого тиску).
Згідно з розпорядженням Командувача Національної гвардії України від 27.03.2022 за №27/16-1819 затверджено перелік товарів, робіт та послуг для забезпечення поточних потреб військових частин, відповідно до якого командирам військових частин обсяги закупівель товарів, робіт і послуг в межах затверджених кошторисних призначень здійснювати за своїм рішенням.
Державні контракти (договори) укладаються державними замовниками з урахуванням положень урядової постанови від 20.03.2022 за №335 «Деякі питання здійснення оплати товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони в умовах воєнного стану».
У пункті 1 урядової постанови 20.03.2022 за №335 зазначено, що на період воєнного стану ціна на постачання товарів, виконання робіт та надання послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони, а також інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони України визначається на підставі калькуляції витрат, сформованої виконавцем державного контракту (договору).
З метою вивчення ринку, проведення моніторингу та визначення вартості щодо здійснення закупівлі Резервуарів стальних горизонтальних РГС-25, резервуарів стальних горизонтальних РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні 30.06.2022 заступником направлено запити на ТОВ «РОБОТЕНКС», у відповідь на який отримано комерційну пропозицію від 30.06.2022 за 3 30/60/01 з додатками №1, 2 «Технічні вимоги на проектування та виготовлення» на ТОВ «СКІФ-АНАЛІТ», у відповідь на який отримано комерційну пропозицію, та ТОВ «Петрометал Україна», у відповідь на який отримано комерційну пропозицію.
За результатом розгляду вказаних комерційних пропозицій найбільш економічно вигідною була пропозиція ТОВ «РОБОТЕНКС».
У подальшому, 01.07.2022 за № 69/24-1255 військовою частиною НОМЕР_1 до ТОВ «РОБОТЕНКС» скеровано лист, яким запропоновано задля економії бюджетних коштів розглянути можливість щодо зменшення ціни за одиницю товару. У відповідь отримано лист від 04.07.2022 за №04/07/01, яким ТОВ «РОБОТЕНКС» надають оновлену комерційну пропозицію відповідно до якої ціна за 1 резервуар РГС-25 становить785 500,0 грн. та РГС-50 1 050 000,00 грн.
У подальшому, між військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі командира військової частини ОСОБА_8 , що діє на підставі прав за посадою, Положення «Про військову частину 2269 Національної гвардії України» (далі - Замовник), з однієї сторони, Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «РОБОТЕНКС», в особі директора ОСОБА_12 , що діє на підставі Статуту (далі - Постачальник), з іншої сторони, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 на всій території України та постанови кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №169 «Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану», укладено Договір №3/ПММ про закупівлю товарів за державні кошти від 21.07.2022 (далі за текстом Договір).
Предметом Договору, відповідно до п. 1.1, Постачальник зобов`язується у 2022 році поставити Замовнику товари передбачені державними кодами економічного класифікатора (ДК 021:2015:44610000-9 цистерни, резервуари, контейнери та посудини високого тиску (далі-Товар)), а Замовник прийняти і своєчасно оплатити вартість в Договорі Товару. Загальна кількість Товару, що підлягає поставці (асортимент, види, марки) та вартість одиниці Товару визначається у Специфікації (Додаток №1 до Договору) та п. 1.2 Договору.
Пунктом 3.1 Розділу ІІІ Договору передбачена ціна, вказаного у Договорі Товару, що становить 19 934 000,00 грн., у тому числі ПДВ 3 322 333,33 грн. та з урахуванням вартості доставки до місця поставки (передачі).
Згідно з п. 4.2 Розділу 4 Договору розрахунки за Товар, що поставляється Замовнику, проводяться шляхом оплати за фактично поставлену кількість (партію) Товару з документальним підтвердженням.
До кожної партії Товару, що постачається, Постачальник обов`язково надає Замовнику накладну, акт прийому передачі (у двох примірниках) та рахунок-фактуру на оплату Товару, завірені печаткою та підписом особи Постачальника уповноваженої на підписання господарських та фінансових документів, а також документ, що підтверджує якість Товару, як передбачено у п. 4.2 Договору.
Платником та одержувачем Товару за цим Договором є Замовник.
Строк (термін) поставки (передачі) Товарів до 23.08.2022, що визначено п. 5.1 Договору.
Місце поставки (передачі) Товарів: за заявко. Замовника, а саме: АДРЕСА_4 , склад ПММ в/ч 2269; АДРЕСА_5 , як передбачено у п. 5.2 Договору.
Відповідно до п. 5.5 Договору право власності на Товар переходить від Постачальника до Замовника після прийняття Товару на склад Замовника і підписання уповноваженими на це особами Постачальника та Замовника накладної (акту прийому-передачі).
У відповідності до ч.ч. 1-5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.1, 2.3, 2.4. Глави 2 Положення про забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за № 88, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинний документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.
Тому, у подальшому, Актом №253 передачі-приймання матеріальних цінностей від 20.10.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-25 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 4 одиниці, ціною за одиницю товару з ПДВ 785 500,00 грн., на загальну суму 3 142 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №122 від 20.10.2022 та платіжного доручення № 2859 від 01.11.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 3 142 000,00 грн.
У подальшому, Актом №254 передачі-приймання матеріальних цінностей від 24.10.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-25 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 2 одиниці, ціною за одиницю товару з ПДВ 785 500,00 грн., на загальну суму 1 571 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №123 від 24.10.2022 та платіжного доручення № 2860 від 01.11.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 1 571 000,00 грн.
У подальшому, Актом №255 передачі-приймання матеріальних цінностей від 25.10.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-25 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 2 одиниці, ціною за одиницю товару з ПДВ 785 500,00 грн., на загальну суму 1 571 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №124 від 25.10.2022 та платіжного доручення № 2861 від 01.11.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 1 571 000,00 грн.
У подальшому, Актом №258 передачі-приймання матеріальних цінностей від 07.11.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 1 одиниця, ціною за одиницю товару з ПДВ 1 050 000,00 грн., на загальну суму 1 050 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №130 від 07.11.2022 та платіжного доручення № 2953 від 09.11.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 1 050 000,00 грн.
Крім того, Актом №257 передачі-приймання матеріальних цінностей від 04.11.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 1 одиниці, ціною за одиницю товару з ПДВ 1 050 000,00 грн., на загальну суму 1 050 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №128 від 04.11.2022 та платіжного доручення № 2954 від 09.11.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 1 050 000,00 грн.
Разом з тим, Актом №259 передачі-приймання матеріальних цінностей від 07.11.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 1 одиниці, ціною за одиницю товару з ПДВ 1 050 000,00 грн., на загальну суму 1 050 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №131 від 07.11.2022 та платіжного доручення № 2955 від 0.11.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 1 050 000,00 грн.
Окрім того, Актом №256 передачі-приймання матеріальних цінностей від 02.11.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 1 одиниці, ціною за одиницю товару з ПДВ 1 050 000,00 грн., на загальну суму 1 050 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №127 від 02.11.2022 та платіжного доручення № 2956 від 09.11.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 1 050 000,00 грн.
Також, Актом №288 передачі-приймання матеріальних цінностей від 11.11.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 1 одиниці, ціною за одиницю товару з ПДВ 1 050 000,00 грн., на загальну суму 1 050 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №133 від 11.11.2022 та платіжного доручення № 3181 від 25.11.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 1 050 000,00 грн.
Окрім цього, Актом №289 передачі-приймання матеріальних цінностей від 14.11.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 1 одиниці, ціною за одиницю товару з ПДВ 1 050 000,00 грн., на загальну суму 1 050 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №135 від 14.11.2022 та платіжного доручення № 3182 від 25.11.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 1 050 000,00 грн.
У подальшому, Актом №293 передачі-приймання матеріальних цінностей від 28.11.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 1 одиниці, ціною за одиницю товару з ПДВ 1 050 000,00 грн., на загальну суму 1 050 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №144 від 28.11.2022 та платіжного доручення № 3267 від 01.12.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 1 050 000,00 грн.
Актом №294 передачі-приймання матеріальних цінностей від 28.11.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 1 одиниці, ціною за одиницю товару з ПДВ 1 050 000,00 грн., на загальну суму 1 050 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №145 від 28.11.2022 та платіжного доручення № 3268 від 01.12.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 1 050 000,00 грн.
Актом №292 передачі-приймання матеріальних цінностей від 24.11.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 1 одиниці, ціною за одиницю товару з ПДВ 1 050 000,00 грн., на загальну суму 1 050 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №141 від 24.11.2022 та платіжного доручення № 3269 від 01.12.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 1 050 000,00 грн.
Актом №290 передачі-приймання матеріальних цінностей від 21.11.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 1 одиниці, ціною за одиницю товару з ПДВ 1 050 000,00 грн., на загальну суму 1 050 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №140 від 21.11.2022 та платіжного доручення № 3270 від 01.12.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 1 050 000,00 грн.
Актом №363 передачі-приймання матеріальних цінностей від 02.12.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 1 одиниці, ціною за одиницю товару з ПДВ 1 050 000,00 грн., на загальну суму 1 050 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №147 від 02.12.2022 та платіжного доручення № 3429 від 07.12.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 1 050 000,00 грн.
Актом №297 передачі-приймання матеріальних цінностей від 02.12.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 1 одиниці, ціною за одиницю товару з ПДВ 1 050 000,00 грн., на загальну суму 1 050 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №146 від 02.12.2022 та платіжного доручення № 3430 від 07.12.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 1 050 000,00 грн.
Актом №362 передачі-приймання матеріальних цінностей від 01.12.2022, підписаний ТОВ «ТД «РОБОТЕНКС» та військовою частиною НОМЕР_3 , ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕКС» передало військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуар стальний горизонтальний РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 1 одиниці, ціною за одиницю товару з ПДВ 1 050 000,00 грн., на загальну суму 1 050 000,00 грн.
Після цього, на підставі видаткової накладеної №126 від 01.12.2022 та платіжного доручення № 3533 від 12.12.2022 за кодом економічної класифікації на рахунок ТОВ «Торговий дім «РОБОТЕНКС» (код за ЄРДПОУ 43895996) № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» з казначейського рахунку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № НОМЕР_5 перераховано бюджетні кошти в сумі 1 050 000,00 грн.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» господарську операцію визначає як дію або подію, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства та підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Відповідно до п. 4 розділу І Національне положення (стандарту) бухгалтерського обліку в державному секторі 121 «Основні засоби», затверджене наказом Міністерства фінансів України №1202 від 12.10.2010, активи ресурси, контрольовані суб`єктом державного сектору у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, призведе до отримання економічних вигід у майбутньому, та/або матимуть потенціал користі.
Тому, перерахування коштів за видатками у сумі 11 895 743,60 грн. за поставку військовій частині НОМЕР_1 НГУ резервуарів стальних горизонтальних РГС-25 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 8 одиниць та резервуарів стальних горизонтальних РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 13 одиниць, є необґрунтованим.
Отже, внаслідок закупівлі резервуарів стальних горизонтальних РГС-25 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 8 одиниць та резервуарів стальних горизонтальних РГС-50 для зберігання авіаційного палива в підземному виконанні у кількості 13 одиницьза завищеними цінами на підставі Договору №3/ПММ про закупівлю за державні кошти від 21.07.2022 документально підтверджуються збитки на загальну суму 11 895 743,60 грн.
У ході досудового розслідування 29.06.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, а саме в недбале ставлення до військової служби, тобто недбалому ставленні військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки на суму 11 895 743,60 грн., вчинені в умовах воєнного стану.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти років до восьми років.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо щодо підозрюваного буде застосовано інший запобіжний захід ніж домашній арешт.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого
ч. 4 ст. 425 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в
п.п. 1-3, 5 ст. 177 КПК України.
На думку слідчого наразі існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Застосовано підозрюваному запобіжний захід у виді застави, - 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті складає двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень.
Роз`яснено ОСОБА_8 , що відповідно до частини 6 Статті 182 КПК підозрюваний, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Початок дії застосованого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді застави рахувати з моменту проголошення цієї ухвали, тобто з 10 липня 2024 року.
Застосований запобіжний захід у виді застави припиняє дію 29 серпня 2024 року.
Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_8 прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками, за виключенням проведення за їх участі слідчих дій.
Роз`яснено ОСОБА_8 , що відповідно до частини 8 статті 182 КПК у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Судове рішення мотивовано тим, що прокурор довів сукупність обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування менш суворих запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеними у клопотанні.
Прокурор не подав доказів умисного переховування від слідчого чи неповажності неявок. Навпаки, підозрюваний зобов`язується добровільно, свідомо, своєчасно з`являтися для проведення процесуальних дій, має сталі соціальні зв`язки та постійне місце проживання, тобто безпідставні припущення прокурора про ризик втечі в період дії воєнного стану на Україні, неявки чи невиконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків. Припущення не використовуються при є доказуванні. Прокурор не подав доказів, що підозрюваний не з`явилася для проведення слідчих дій.
Таким чином, не існує законних передумов стверджувати, про ризик ухилення підозрюваного у цьому провадженні від слідства та суду. Навпаки, дії підозрюваного свідчать про бажання сприяти слідству, прагненні об`єктивно дослідити докази, повно та всебічно їх перевірити і дати належну правову оцінку ь із зазначенням кваліфікуючих ознак. Сукупність вказаних обставин переконує у щирості доводів и підозрюваного про відсутність наміру переховування.
ОСОБА_8 має високий рівень репутації, створив міцні соціальні зв`язки, користується авторитетом в суспільстві. Має родину, утримує хвору мати пенсійного віку та неповнолітню дитину, наявне стабільне джерело доходу та місце постійного проживання, добрий стан здоров`я, учасник бойових дій, має державні нагороди, відзнаки.
Також при визначенні розміру застави необхідно зауважити, що:
- представники сторони обвинувачення не впевнені у правильності зробленого ними розрахунку розміру шкоди від злочину, оскільки призначили і поводять повторну товарознавчу експертизу;
- договір на придбання ємностей містить розділ який зобов`язує продавця здійснити доставку товару до покупця, але під час проведення товарознавчої експертизи товарознавець не врахував фактичні витрат на здійснення сертифікованих робіт пов`язаних з: завантаженням, розвантаженням, зберіганням, транспортуванням, різними видами транспорту, різними кранами і навантажувачами специфічної великогабаритної продукції, у тому числі оплату праці сертифікованих виконавців таких послуг. Зазначена істотна неповнота ставить під сумнів завищеній розмір шкоди від злочину;
Слушні заперечення представників сторони захисту, що спеціальною метою командира бойової частини в умовах воєнного стану стало забезпечення обороноздатності держави, отже підписання договору купівлі та поставки ємностей необхідно аналізувати не за правилами планової господарської діяльності в умовах мирного часу.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, враховуючи, що в разі доведення за результатами кримінального провадження його вини у вказаному кримінальному правопорушенні, йому загрожує реальне покарання, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування, у тому числі, користуючись зв`язками у системі правоохоронних органів, шляхом виїзду за межі України, у тому числі через неконтрольовані пункти пропуску .
Підозрюваний ОСОБА_8 є військовою службовою особою, а саме: з 2000 року працював на різних посадах авіації Західного оперативного командування, ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на керівних посадах армійської авіації Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, та з 2020 року призначений на посаду командира НОМЕР_1 НГУ, з 18.01.2024 звільнений з військової служби в запас, за час роботи на яких здобув велике коло зв`язків та знайомих у правоохоронних, контролюючих та судових органах, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої особисті зв`язки з працівниками у різних правоохоронних, контролюючих та судових органах з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.
Разом з тим, спричинення кримінальним правопорушенням збитків в сумі 11,8 млн. грн., відшкодування яких за вироком суду буде покладено на підозрюваного, є суттєвою підставою для уникнення від кримінального переслідування та/або покарання.
Отже, в даному випадку очікування можливого суворого вироку може мати значення. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).
Тому, вирішуючи питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, необхідно врахувати не тільки тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, а й сукупність з іншими не менш важливими вищевказаними обставинами.
Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Актуальним залишається ризик знищення, приховання або спотворення документів, речей, які в подальшому будуть використані, як докази у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 через колишніх спів службовців матиме доступ як до документації військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка на даний час у повному обсязі не вилучена, а тому зможе вжити достатніх заходів, спрямованих на створення штучних доказів його невинуватості у даному кримінальному правопорушенні та створення уявлення суду щодо неналежного та неповного проведення досудового розслідування та експертних досліджень.
Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконному впливу на свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що, підозрюван ий ОСОБА_8 може впливати та здійснювати тиск на військових службових осіб, які є свідками у цьому ж кримінальному провадженні, з метою надання останніми неправдивих показань та спотворення доказів, які можуть мати значення для кримінального провадження.
До того ж, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів, тому можливість настання для кримінального провадження негативних наслідків через вплив на свідків зберігається до моменту отримання судом їх показань під час судового розгляду і не може бути усунутий шляхом їх допиту під час досудового розслідування.
Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки наявність обґрунтованого ризику впливу на свідків, інших підозрюваних та експертів у кримінальному провадженні, на цей час є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити щодо останніх кримінальне правопорушення з їх метою залякування та зміни своїх показань до початку судового розгляду,
В даному конкретному кримінальному провадженні, у зв`язку із збройною агресією російської федерації стосовно України, соціальні сподівання народу України прагнуть до боєздатних Збройних Сил, а скоєння підозрюваним злочини при обставинах викладеними вище, веде до особливо небезпечних соціальних наслідків, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у недбалому ставленні до військової служби, тобто недбалому ставленні військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки на суму 11 895 743,60 грн., вчинені в умовах воєнного стану.
Окрім цього, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.2014 у справі «Чанєв проти України», оскільки в матеріалах справи існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні до обвинуваченого чи зменшення ризиків заявлених прокурором на даний не встановлено.
Враховуючи викладене є висока імовірність, що ОСОБА_8 знаходячись під заставою може продовжувати злочинну діяльність, адже ніщо не заважатиме підозрюваному ОСОБА_8 , переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити вчинення інших чи аналогічних злочинів
Відповідно до п. 10 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.
Натомість, слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали взяв до уваги доводи сторони захисту, якими обґрунтовувалась необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді застави послався на норми Кримінального процесуального кодексу України, а не на конкретні факти, які були досліджені в судовому засіданні, та не привів відповідних мотивів, а лише послався на необхідність застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Враховуючи, що вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення може викликати негативний суспільний резонанс, негативне враження безладдя, безкарності, що свідчить про виключність випадку, та буде відповідати суспільним інтересам та співрозмірності тяжкості вчиненого злочину, та в даному випадку доцільною, необхідною та достатньою для забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків, слід для останнього визначити заставу у розмірі який перевищує максимальний розмір застави визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 8 тис. прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 24 224 000 грн.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли з районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з таких підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тощо.
Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання або продовження запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування та судового розгляду, сприяти якому й має запобіжний захід.
Згідно п. 110 рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» тривале тримання під вартою може бути виправдане в кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст.. 5 Конвенції.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення Департаментом військової контррозвідки СБУ від 03.01.2024;
- Договором про закупівлю товарів за державні кошти від 21.07.2022 №3/ПММ з додатками;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;
- висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-24/2406-ТВ від 26.03.2024;
- висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №216/24 від 02.04.2024;
- Положення про військову частину НОМЕР_1 НГУ;
- Функціональними обов`язками командира військової частини НОМЕР_1 НГУ;
- наказом на призначення на посаду від 20.01.2020 №9 о/с.;
- іншими матеріалами кримінального провадження.
Отже, описані у клопотанні фактичні обставини кримінального правопорушення, у сукупності дають підстави дійти висновку про можливу причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, що виправдовує застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Доводи про не причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення зводиться до того, що йому дали на підпис договори які він підписав, а також винні інші особи, колегією суддів не можуть бути враховані оскільки виключно ОСОБА_8 мав право підпису вказаних догорів.
В матеріалах клопотання наявні висновок експертів відповідно до яких документально підтверджуються збитки на суму 11 895 743,60 грн.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті та під час винесення вироку, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, що пред`явлені в обвинуваченні, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках:
- при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд;
- при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя;
- при ризику вчинення ним подальших правопорушень;
- при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.
Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).
В рішеннях Європейського суду з прав людини зазначені ризики, які дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а саме ризик неявки підозрюваного на судовий розгляд у справі «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопаді 1969 року, ризик перешкоджання з боку підозрюваного процесу здійснення правосуддя у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року, вчинення ним подальших правопорушень у справі «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
В той же час колегія суддів не можу погодитися з думкою слідчого судді про те, що відсутній ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду
(п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), з наступних підстав.
Кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 має високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєне військовою службовою особою, який на момент вчинення кримінального правопорушення займав посаду командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «полковник», тобто особою, яка повинна мати високі моральні якості, бути принциповим і непримиренним до порушень законів; особисто суворо додержуватися вимог закону; сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону; належно виконувати свої професійні обов`язки.
Крім того, дане кримінальне правопорушення (злочин) зумовлене тяжкими наслідками не лише охоронюваним законом державним інтересам, а й для суспільства в цілому. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, враховуючи, що в разі доведення за результатами кримінального провадження його вини у вказаному кримінальному правопорушенні, йому загрожує реальне покарання, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування, у тому числі, користуючись зв`язками у системі правоохоронних органів, шляхом виїзду за межі України, у тому числі через неконтрольовані пункти пропуску.
Підозрюваний ОСОБА_8 є військовою службовою особою, а саме: з 2000 року працював на різних посадах авіації Західного оперативного командування, ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на керівних посадах армійської авіації Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, та з 2020 року призначений на посаду командира НОМЕР_1 НГУ, з 18.01.2024 звільнений з військової служби в запас, за час роботи на яких здобув велике коло зв`язків та знайомих у правоохоронних, контролюючих та судових органах, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої особисті зв`язки з працівниками у різних правоохоронних, контролюючих та судових органах з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.
Разом з тим, спричинення кримінальним правопорушенням збитків в сумі 11,8 млн. грн., відшкодування яких за вироком суду буде покладено на підозрюваного, є суттєвою підставою для уникнення від кримінального переслідування та/або покарання.
Отже, в даному випадку очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).
А тому, на думку колегії суддів ОСОБА_8 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, може покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності, як законно, так і незаконним шляхом. У силу своїх владних повноважень та маючи грошові кошти, ОСОБА_8 об`єктивно має широке коло зв`язків, які може використати з метою переховування від органів досудового розслідування та суду.
Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_8 , оцінюючи можливі негативні наслідки для себе у разі засудження до покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, із можливістю уникнення ним покарання шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду, може переховуватися від правоохоронних органів з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також у справі наявний ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки підозрюваний ОСОБА_8 через колишніх співслужбовців матиме доступ як до документації військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка на даний час у повному обсязі не вилучена, а тому зможе вжити достатніх заходів, спрямованих на створення штучних доказів його невинуватості у даному кримінальному правопорушенні та створення уявлення суду щодо неналежного та неповного проведення досудового розслідування та експертних досліджень.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
За таких обставин, не будучи обмеженими у вільному спілкуванні із зазначеним колом осіб підозрюваний може здійснити вплив на свідків, з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі.
При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 добре зазнає свідків, тому є вагомі підстави вважати, що останній зможе здійснити незаконний вплив на них з метою зміни наданих ним показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.
Отже, на переконання колегії суддів, обов`язок, який полягає в необхідності утримуватися підозрюваному від спілкування з визначеним колом осіб є об`єктивно виправданим.
Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду
(п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 має високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєне військовою службовою особою, який на момент вчинення кримінального правопорушення займав посаду командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «полковник», тобто особою, яка повинна мати високі моральні якості, бути принциповим і непримиренним до порушень законів; особисто суворо додержуватися вимог закону; сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону; належно виконувати свої професійні обов`язки.
Крім того, дане кримінальне правопорушення (злочин) зумовлене тяжкими наслідками не лише охоронюваним законом державним інтересам, а й для суспільства в цілому у період воєнного стану. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, враховуючи, що в разі доведення за результатами кримінального провадження його вини у вказаному кримінальному правопорушенні, йому загрожує реальне покарання, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування, у тому числі, користуючись зв`язками у системі правоохоронних органів, шляхом виїзду за межі України, у тому числі через неконтрольовані пункти пропуску.
Підозрюваний ОСОБА_8 є військовою службовою особою, а саме: з 2000 року працював на різних посадах авіації Західного оперативного командування, ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на керівних посадах армійської авіації Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, та з 2020 року призначений на посаду командира НОМЕР_1 НГУ, з 18.01.2024 звільнений з військової служби в запас, за час роботи на яких здобув велике коло зв`язків та знайомих у правоохоронних, контролюючих та судових органах, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої особисті зв`язки з працівниками у різних правоохоронних, контролюючих та судових органах з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.
Разом з тим, спричинення кримінальним правопорушенням збитків в сумі 11,8 млн. грн., відшкодування яких за вироком суду буде покладено на підозрюваного, є суттєвою підставою для уникнення від кримінального переслідування та/або покарання.
Отже, в даному випадку очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).
Тому, вирішуючи питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, необхідно врахувати не тільки тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, а й сукупність з іншими не менш важливими вищевказаними обставинами.
Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Актуальним залишається ризик знищення, приховання або спотворення документів, речей, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 через колишніх співслужбовців матиме доступ як до документації військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка на даний час у повному обсязі не вилучена, а тому зможе вжити достатніх заходів, спрямованих на створення штучних доказів його невинуватості у даному кримінальному правопорушенні та створення уявлення суду щодо неналежного та неповного проведення досудового розслідування та експертних досліджень.
Ризик незаконного впливу на свідків та експерта у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).
У ході проведення досудового розслідування є ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних та експертів у кримінальному провадженні.
Зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 може впливати та здійснювати тиск на військових службових осіб, які є свідками у цьому ж кримінальному провадженні, з метою надання останніми неправдивих показань та спотворення доказів, які можуть мати значення для кримінального провадження.
До того ж, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів, тому можливість настання для кримінального провадження негативних наслідків через вплив на свідків зберігається до моменту отримання судом їх показань під час судового розгляду і не може бути усунутий шляхом їх допиту під час досудового розслідування.
Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується
(п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Ураховуючи наявність обґрунтованого ризику впливу на свідків, інших підозрюваних та експертів у кримінальному провадженні, на цей час є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити щодо останніх кримінальне правопорушення з їх метою залякування та зміни своїх показань до початку судового розгляду.
Запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості та обставинам вчиненого кримінального правопорушення. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.
Апеляційні вимоги прокурора стосовно наявності ризиків передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ст.177 КПК України є такими, що знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного розгляду.
Враховуючи обґрунтованість підозри підозрюваному ОСОБА_8 а також наявність ризиків передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України колегія суддів приходить до висновку про те, що відносно підозрюваного необхідно застосувати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За таких підстав у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обставин цієї справи та серйозності висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії, не буду надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Доводи сторони захисту та обвинуваченого про залишення запобіжного заходу в силі з присиланнями на кількість нагород отриманих ОСОБА_8 під час проходження служби, колегією суддів не можуть бути враховано, оскільки з врахуванням висунутої підозри вказане жодним чином не зменшує існування встановлених ризиків, а навпаки надасть йому змогу уникнути кримінальної відповідальності.
В той же час колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно частини ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
Враховуючи, що вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення може викликати негативний суспільний резонанс, негативне враження безладдя, безкарності, що свідчить про виключність випадку, та буде відповідати суспільним інтересам та співрозмірності тяжкості вчиненого злочину, та в даному випадку доцільною, необхідною та достатньою для забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків, слід для останнього визначити заставу у розмірі який перевищує максимальний розмір застави визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 3928 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 11 893 984 грн.
Щодо обґрунтування обраного розміру застави
Що стосується тверджень захисника, що до ОСОБА_8 можливо залишити обраний розмір застави, то такі доводи захисника на переконання колегії суддів не спростовують висновок про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.
Доводи апеляції захисника про те, що судом першої інстанції вірно враховано матеріальний стан та особу ОСОБА_8 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки його підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення де він фактично заволодів коштами в особливо-великих розмірах.
А тому колегія суддів визначає розмір застави підозрюваному визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, які вказують на ймовірне отримання ОСОБА_8 11 895 743,60 грн.
Також, колегією суддів взято до уваги офіційний майновий стан підозрюваного ОСОБА_8 .
Зазначене дає підстави для висновків, що запропонований стороною обвинувачення розмір застави у розмірі 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 6 056 000 грн., з урахуванням вже сплаченої суми 242 240 грн. буде помірним для підозрюваного.
При цьому необхідно зазначити про те, що вказану суму застави можуть сплатити і інші особи.
Окрім того, колегія суддів враховує значну кількість та вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК, які встановлені слідчим суддею щодо підозрюваного і дані про його особу.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених ч. 5 ст. 182 КПК межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на вище викладене, колегія суддів доходить висновку щодо встановлення виключного випадку, який потребує постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає у розмірі 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 6 056 000 грн., оскільки внесення застави в меншому розмірі не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_16 покладених на нього обов`язків.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2024 року необхідно скасувати та постановити нову ухвалу.
Керуючись ст.ст.176, 177, 181, 183, 184, 194, 196, 376, 405, 407, 409, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2024 року, якоюстосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді застави, - скасувати.
Клопотання слідчого клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_9 , погодженого з заступником керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Строк тримання під вартою обчислювати з 14.00 год. 23 липня 2024 року до 14.00 год. 29 серпня 2024 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взяти під-варту негайно в приміщенні апеляційного суду.
Визначити розмір застави за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі: 2000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (2000х3028), що складає 6 056 000 грн., з урахуванням вже сплаченої суми 242 240 грн.
У разі внесення застави ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 звільнити з-під варти негайно та покласти нанього наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із іншими підозрюваними та свідками по справі;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4