Єдиний унікальний номер 205/9882/24
УХВАЛА

30 липня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001044 від 28 липня 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштована, удова, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що у 28 липня 2024 року близько 04 години 00 хвилин (більш точний час не встановлено) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилася на зупинці по АДРЕСА_3 (більш точне місце в ході досудового розслідування встановлено не було), де у неї виник словесний конфлікт з раніше знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час словесного конфлікту, у ОСОБА_6 раптово виник кримінально - протиправний намір, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 при цьому, визначивши ніж знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Так, 28 липня 2024 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_6 , реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, тримаючи в правій руці кухонний ніж, нанесла ним один удар по тілу ОСОБА_7 , а саме, в область грудної клітини ліворуч.

Так, в результаті кримінально - протиправних дій, ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження, відповідно до медичної довідки від 28.07.2024 року, наданої КНП «Міська клінічна лікарня № 16 ДМР», у вигляді: колото - різаного проникаючого поранення грудної клітини ліворуч.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України.

28.07.2024 року за даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001044 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

28.07.2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.07.2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вона вчинила тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, не має постійного офіційного місця роботи, удова. Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрювана може незаконно впливати на потерпілого та свідків, шляхом залякування, погроз схилити їх до зміни наданих показів, або відмови від них під час досудового розслідування та судового розгляду, на що вказує насильницький характер вчиненого злочину, а також те, що вона безпосередньо знайома з потерпілим та свідками.

З огляду на зазначене, слідчий просила застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор та слідча підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити, надали пояснення аналогічні змісту клопотання.

Підозрювана ОСОБА_6 та її захисник заперечували проти клопотання слідчого, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. В обґрунтування зазначив, що підозрювана ОСОБА_6 веде активну волонтерську діяльність, має зареєстроване місце проживання, на підтвердження чого надав ксерокопії фотознімків та товарні чеки.

Вислухавши прокурора, підозрюваної, захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Слідчим у клопотанні та доданих документів з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про його причетність до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує, що підозрювана раніше не судима, вчинила тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у підозрюваної ОСОБА_6 відсутні міцні соціальні зв`язки, належні та допустимі докази в підтвердження зайняття волонтерської або будь-якої іншої трудовою діяльністю слідчому судді не надано, надані захисником чеки та ксерокопії фотознімків слідчий суддя не бере до уваги, оскільки жодним чином не підтверджує обставини, на які посилається захисник. Окрім цього, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_6 під загрозою застосування покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілого та свідків. Таким чином, сукупність викладених обставин свідчать про недоцільність застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, що забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваної.

Крім того, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя, відповідно до пункту другого частини 4 статті 183 КПК України, не визначає заставу у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001044 від 28 липня 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 24 вересня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1