УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 640/15555/18

провадження № 51 -5958впс 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2018 року з Полтавського апеляційного суду до Харківського апеляційного суду,

встановив:

до Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 листопада

2018 року до іншого суду апеляційної інстанції для розгляду по суті.

Клопотання мотивовано тим, що розпорядженням Голови Верховного Суду від 25 липня 2022 року № 42 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ Харківського апеляційного суду» відновлено територіальну підсудність судових справ Харківського апеляційного суду. Оскільки місцем вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення є Київський район м. Харкова, вирок стосовно неї було ухвалено Київським районним судом м. Харкова, відтак він підлягав оскарженню саме до Харківського апеляційного суду. Крім того, захисник просить врахувати виняткові обставини, а саме: знаходження обвинуваченої, її захисників, потерпілих, їхніх представників, свідків, прокурорів у м. Харкові та Харківській області; відсутність у обвинуваченої технічних засобів для участі її у судових засіданнях у режимі відеоконференції; значну віддаленість м. Харкова від

м. Полтави; дію на території Харківської області комендантської години, через що учасники кримінального провадження позбавлені можливості прибувати в судові засідання до Полтавського апеляційного суду. Відтак вважає, що кримінальне провадження необхідно направити до Харківського апеляційного суду для розгляду апеляційних скарг прокурора та обвинуваченої ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання вони не з`явились, проте відповідно до ч. 4 ст. 34 КПК України це не перешкоджає його розгляду.

Захисник ОСОБА_5 скерував до Суду заяву, в якій просить розгляд його клопотання провести без його та обвинуваченої участі, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 направити до Полтавського апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши наведені у клопотанні доводи, Суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає на таких підставах.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Частиною 1 ст. 34 КПК України визначено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Як убачається з наявних у розпорядженні суду матеріалів, Київський районний суд м. Харкова вироком від 21 листопада 2018 року засудив ОСОБА_6 за частинами 2, 3 ст. 191, частинами 1, 2 ст. 200, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням товарно-матеріальними цінностями, на строк 3 роки.

Полтавський апеляційний суд ухвалою від 05 липня 2023 року вирок місцевого суду в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 191, частинами 1, 2 ст. 200, ч. 1 ст. 366 КК України скасував, звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, визначених ст. 49 КК України, кримінальне провадження в цій частині закрив на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Також Полтавський апеляційний суд вироком від 05 липня 2023 року вирок місцевого суду в частині призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 3

ст. 191 КК України скасував та ухвалив в цій частині новий вирок, за яким призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розпорядженням товарно-матеріальними цінностями на строк 3 роки; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнив від відбування основного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку 1 рік та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишив без змін.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду постановою від 13 лютого

2024 року вирок Полтавського апеляційного суду від 05 липня 2023 року стосовно ОСОБА_6 скасував і призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Кримінальне провадження направив до Полтавського апеляційного суду для розгляду апеляційних скарг прокурора та обвинуваченої.

З наданої Полтавським апеляційним судом інформації вбачається, що у цьому суді перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченої, апеляційний розгляд якого не розпочато.

У своєму клопотанні захисник наводить виняткові обставини - знаходження обвинуваченої, її захисників, потерпілих, їхніх представників, свідків та прокурорів у м. Харкові та Харківській області.

Проте колегія суддів з доводами захисника не погоджується з огляду на те, що відповідно до ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого у виняткових випадках лише тоді, коли іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо.

Зі змісту клопотання захисника не вбачається підтвердження об`єктивної неможливості забезпечити Полтавським апеляційним судом оперативність та ефективність розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 внаслідок проживання учасників кримінального провадження поза межами Полтавської області.

Факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам по собі не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК України для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Питання щодо забезпечення явки учасників кримінального провадження до суду носить виключно організаційний характер.

Місцезнаходження прокурора, представників потерпілих та захисників не є підставами для направлення кримінального провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого відповідно до ст. 34 КПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що передача кримінального провадження за винятковими обставинами може відбутись виключно до початку судового розгляду.

У своєму клопотанні захисник також зазначає про те, що розпорядженням Голови Верховного Суду № 42 від 25 липня 2022 року відновлено роботу Харківського апеляційного суду, що, на його думку, є достатнім для направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 до цього суду.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами захисника, оскільки відновлення роботи Харківського апеляційного суду не є безумовною підставою для направлення кримінального провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого в розумінні ст. 34 КПК України.

Інших обґрунтованих та визначених законом підстав для передачі даного кримінального провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого у клопотанні не наведено.

' За таких обставин і з урахуванням положень ст. 34 КПК України Суд уважає, що клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 34 КПК України, Суд

постановив:

клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченої на вирок Київського районного суду

м. Харкова від 21 листопада 2018 року з Полтавського апеляційного суду до Харківського апеляційного суду залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3