Справа № 461/6400/24
Провадження № 1-кс/461/4731/24
про надання дозволу на арешт майна
06.08.2024 року слідча суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на арешт майна,
в с т а н о в и л а:
Слідчий у судове засідання не з`явився, просив проводити слухання справи без його участі.
Враховуючи положення ч.2 ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливим провести судовий розгляд без повідомлення власника майна.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідча суддя приходить до таких висновків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 серпня 2024 року, приблизно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом марки «MAZDA 626», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою сполученням «Львів-Пустомити-Меденичі», в напрямку до м. Пустомити, Львівської області, проїжджаючи нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг вул. Острівська із вул. Грушевського, всупереч ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, порушив вимоги чинних розділів ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: Розділу 2 п. п. 2.3 б), д), 2.9 а); Розділу 12 п. 13.3, які виразились у тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, створив своїми діями загрозу безпеці
дорожнього руху, а саме, з моменту виникнення небезпеки у вигляді велосипеда марки «DIAMOND Back» під керуванням велосипедиста ОСОБА_7 , який переїжджав проїзну частину дороги зліва направо відносно напрямку руху автомобіля та якого ОСОБА_6 спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що призвело до зіткнення з велосипедом. Внаслідок порушення ОСОБА_6 Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпілий велосипедист ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, що призвели до його смерті.
04.08.2024 року після огляду місця ДТП автомобіль марки «MAZDA 626», р. н. НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .; був вилучений та доставлений на територію автостоянки за адресою: АДРЕСА_2 .
04.08.2024 автомобіль марки «MAZDA 626», р. н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Оскільки на вказаному автомобілі є наявні сліди злочину та сам автомобіль є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних та транспортно-трасологічних експертиз, необхідно забезпечити зберігання зазначеного речового доказу шляхом накладання арешту на нього.
Без надання експертам автомобіля марки «MAZDA 626», р. н. НОМЕР_1 , останні будуть позбавлені можливості встановити технічний стан велосипеда, а також механізм настання ДТП, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП. Передання на зберігання автомобіля марки «MAZDA 626», р. н. НОМЕР_1 , власнику, чи іншим уповноваженим на те особам, створює загрозу забезпечення належного зберігання транспортного засобу (без знищення слідів злочину шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт).
Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукуванні, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, що здійснювались на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що накладення арешту на майно проводиться з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а також те, що вказані у даному клопотанні предмети необхідні для розкриття кримінального правопорушення, слідча суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідча суддя ,
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «MAZDA 626», р. н. НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити користування, розпорядження автомобілем марки «MAZDA 626», р. н. НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_8