Номер провадження: 11-сс/813/1817/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001492 від 24.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2024 року задоволено клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м Одеси ОСОБА_6 та накладено арешт, із забороною розпорядження та користування на автомобіль Honda CR-V» р.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 13.10.2021, 2001 року випуску, власником якого є ОСОБА_8 , та на мотоцикл «Honda Hornet 600» р.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 08.09.2001, 2007 року випуску, власником якого є ОСОБА_9 , із можливістю установленням подальшого місця зберігання на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Одеській області за адресою: Одеський район, с. Міжлиманське, вул. Квіткова, 36, з подальшою передачею на відповідальне зберігання після проведення всіх необхідних експертиз.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представника власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, якою на автомобіль Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_5 , 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладено арешт в частині заборони користування.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що всі призначені по справі автотехнічні дослідження проведені і експерт-автотехнік повідомив власнику майна, який був присутній при проведенні досліджень, що для складання письмових висновків автомобіль Honda CR-V експерту більше не потрібен.

Так, 06.11.2024 року на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська обл., Одеський р-он, с. Міжлиманське, вул. Квіткова, 36 експертом автотехніком НДКЦ за відповідними постановами про призначення автотехнічних експертиз у кримінальному провадженні №0001492, внесеному до ЄДРДР 24.10.2024 року, були оглянуті вищенаведені транспортні засоби і в подальшому утриманню автомобілю Honda CRV, д.н.з. НОМЕР_5 , на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів відпала потреба, оскільки інших експертиз щодо нього не призначено. За таких обставин станом на дату прийняття оскаржуваної ухвали, мета, з якою прокурор просив накласти арешт на транспортні засоби, досягнута та подальшому застосуванні цього заходу (заборони користування) відпала потреба.

Звертаючись до слідчого судді із вищенаведеним клопотанням прокурор бажав забезпечити саме проведення автотехнічних досліджень з тим, щоб згодом експертом були складені експертні висновки; прокурор не просив слідчого суддю поширити дію заборони на користування транспортними засобами понад часу, необхідного для дослідження експертом транспортних засобів на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів та для складання експертних висновків.

Тривале застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, на думку власника майна, негативно позначається на його правах та в теперішній час призводить до надмірного, необґрунтованого та не розумного втручання у права володільця.

Позиції учасників апеляційного провадження

Представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 підтримав доволи апеляційної скарги, просив її задовольнити та ухвалу слідчого судді скасувати.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та провив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали за клопотанням прокурора та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, на теперішній час, СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001492 від 24.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до клопотання прокурора, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.10.2024 р. приблизно о 10:05 год., у Приморському районі м. Одеса, на перехресті вул. Різовська вул. О. Кутузакія, відбулось зіткнення автомобіля марки «Honda CR-V» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мотоциклу марки «Honda Hornet 600» р.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП ОСОБА_9 з отриманими тілесними ушкодженнями госпіталізований до ООКЛ. ЄО 12201.

23.10.2024 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був оглянутий автомобіль «Honda CR-V» р.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл «Honda Hornet 600» р.н.з. НОМЕР_3 , які в наступному були поміщені на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Одеській області за адресою: Одеський район, с. Міжлиманське, вул. Квіткова, 36.

24.10.2024 року автомобіль «Honda CR-V» р.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл «Honda Hornet 600» р.н.з. НОМЕР_3 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, автомобіль «Honda CR-V» р.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл «Honda Hornet 600» р.н.з. НОМЕР_3 , є тимчасово вилученим майном, яке необхідно дослідити шляхом проведення авто-технічної та транспортно-трасологічної експертиз.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки вилучені транспортні засоби, зокрема автомобіль марки «Honda CR-V» р.н.з. НОМЕР_1 , є предметом злочину та містить відомості про обставини його вчинення.

Разом з тим, прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що накладення арешту на майно необхідне для проведення низки експертиз, зокрема комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи з дослідження обставин та механізму зіткнення транспортних засобів, які призначені в рамках вказаного кримінального провадження.

Також прокурор спростував твердження адвоката ОСОБА_7 про те, що експертизи вже проведені та долучив до матеріалів справи копію супровідного листа до ОНДІСЕ, який відповідно до відмітки одержаний експертною установою 06.11.2024 року.

Відтак, метою накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність забезпечення збереження речових доказів п. 1) ч. 2 ст. 170 КПК України.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, погоджується з думкою слідчого судді про те, що арешт майна є необхідним для забезпечення збереження майна, з метою проведення експертних досліджень.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя врахувавши всі обставини кримінального провадження, обґрунтовано наклав арешт на вищезазначене майно.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає істотних порушень вимог КПК України, які могли б бути підставами для скасування оскарженої ухвали слідчого судді.

Аналізуючи викладені обставини апеляційний суд вважає, що при здійсненні досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій з метою всестороннього, об`єктивного та неупередженого встановлення всіх обставин кримінального провадження, а тому вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси ОСОБА_8 , з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Також апеляційний суд звертає увагу на усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, згідно з якою, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а доводи апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001492 від 24.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4