Провадження №: 1-кс/755/3310/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2024 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003495 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одружного, працюючого зварювальником металоконструкцій у ТОВ «Альткон» (зі слів), не військовозобов`язаного, без місця реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.05.2010 року вироком Апеляційного суду Вінницької області за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.70 КК України до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05.08.2020 року згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано час перебування під вартою з 23.11.2009 року по 15.07.2010 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання,

підозрюваного в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

10.10.2024 року слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003495 відносно ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що слідчим відділом Дніпровського УП ГУ НП в м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003495 від 09.10.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

У зв?язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому, на підставі відповідних Указів Президента України, неодноразово продовжувався та станом на 08.10.2024 року є діючим.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , 08.10.2024 року, приблизно о 19 год. 20 хв., проїздив на велосипеді в парку « Перемога » по пр-ту Воскресенському, 2, в м.Києві , де побачив раніше незнайому ОСОБА_8 , яка проходила алеєю йому назустріч, вздовж парку та мала при собі нагрудну жіночу сумку, після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, в період воєнного стану, обравши об`єктом свого злочинного посягання майно що знаходилось в сумці ОСОБА_8 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 залишив свій велосипед біля дерева та маючи на меті відкрито викрасти майно, наблизився ззаду до ОСОБА_8 , після чого застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, що виразилось у поваленні її на землю, заліз на її зверху та почав силоміць утримувати її праву руку та закривати їй рот, на що потерпіла почала пручатись при цьому намагаючись його відштовхнути, але дані спроби були марними.

Подолавши таким чином, волю до опору з боку потерпілої, ОСОБА_5 з корисливих мотивів, пригрозив потерпілій ОСОБА_8 застосуванням насильства та став вимагати передачі належного їх особистого майна та грошей. В цей час ОСОБА_8 , сприйнявши погрози ОСОБА_5 , за реальну загрозу своєму здоров`ю та побоюючись фізичної розправи з його боку, не стала далі чинити опору та діставши своєю лівою рукою грошові кошти в сумі 9600 гривень з нагрудної сумки кинула їх на землю ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_5 усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, швидко зібравши належні грошові кошти потерпілої ОСОБА_8 в сумі 9600 гривень, тим саме їх відкрито викрав, в період воєнного стану, та разом із викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_8 на загальну суму 9600 гривень.

10.10.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом працівників поліції, протоколом прийняття заяви про вчинення злочину, показами потерпілої, показами свідків, протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, вилученими речовими доказами у провадженні та іншими доказами в їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого, на даний час існують ризики, а саме:

- п. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, крім того останній не має місця реєстрації на території України;

- п. 3 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілу та свідків, з метою створення собі алібі у даному кримінальному проваджені;

- п. 5 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність, враховуючи те, що схильний до аналогічних насильницьких майнових злочинів, що йому інкримінуються, немає постійного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення нових злочинів.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Вищевикладене, на думку слідчого, свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На думку слідчого, наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 (всі перелічені та обґрунтовані вище ризики) та ст.178 КПК України, вік та стан здоров`я підозрюваного (не є неповнолітнім чи особою похилого віку, стан здоров`я дозволяє перебувати в умовах слідчого ізолятору); п.10 ч.1 ст.178 КПК України - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України; п. 12 ч.1 ст.178 КПК України - ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, слідчий вважає, що зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного.

Окрім того, тяжкість покарання є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду при обранні запобіжного заходу.

Враховуючи перелічені ризики, слідчий вважає, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому, і стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують. Просила суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Крім того зазначила, що з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин та пояснень підозрюваного у даному провадженні буде проведено відповідне експертне дослідження стану здоров`я підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення не заперечував, при цьому пояснив, що в період відбування покарання та окупації РФ виправної установи в Луганській області, де він відбував покарання з 2014 по 2019 рік, до нього неодноразово застосовувалось насильство, в тому числі чисельні удари по голові, що на його думку могло вплинути на те, що в період вчинення інкримінованого злочину його свідомість була затуманеною. Просив застосувати до нього домашній арешт у нічний час доби.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на необгрунтованість зазначених слідчим ризиків, а також зазначив, що підозрюваний має бажання відшкодувати завдані потерпілій збитки, неофіційно працює зварювальником та має достатній рівень заробітку, а також бажає заробити кошти на лікування, у випадку наявності в нього психічних захворювань.

Вислухавши доводи та пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом було встановлено, що 09.10.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (кримінальне провадження №0003495).

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розписку захисника підозрюваного щодо вручення йому копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та розписку підозрюваного про отримання копії клопотання, а також копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.

10.10.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.177 КПК України.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме: рапортом працівників поліції, протоколом прийняття заяви про вчинення злочину, показами потерпілої, показами свідків, протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, вилученими речовими доказами у провадженні та іншими доказами в їх сукупності.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, репутацію, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у скоєні злочину, який згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, раніше судимий за вчинення злочину про життя та здоров`я особи (з корисливих мотивів), без місця реєстрації на території України, відсутні підтвердження наявності постійного місця проживання, відсутні тісні соціальні зв`язки, працює зварювальником металоконструкцій у ТОВ «Альткон» (зі слів). Крім того, інкримінований підозрюваному злочин пов`язаний з застосуванням насильства.

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід - тримання під вартою.

При цьому наявність даних про особу підозрюваного, на що посилається сторона захисту, як на одну з підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого, на думку слідчого судді не виключають наявність зазначених вище ризиків, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.

Із урахуванням вищевикладеного, клопотання підозрюваного про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Суд також враховує при вирішенні даного питання, що не можливість перебування особи під вартою внаслідок стану здоров`я встановлюється у визначеному законом порядку, і будь-які належні докази, які б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_5 страждає на хвороби, які унеможливлюють перебування його під вартою, слідчому судді не надані.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, що пов`язаний з застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст.ст.3, 176-178, 182-184, 194, 196, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби - відмовити.

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003495 відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не може перевищувати двох місяців, в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави, взявши під варту в залі суду.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з моменту його фактичного затримання.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, начальнику Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві та керівнику Дніпровської окружної прокуратури м.Києва.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику, а також направити для виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому кримінальному правопорушенні.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 17-50 годині 14 жовтня 2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, а особою, яка тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1