Справа №195/1549/24
Провадження № 1-кп/195/126/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2024 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду у судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка в порядку спрощеного провадження, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000084 від 20 серпня 2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тамбов, російська федерація, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого заправником в мережі АЗС «Нефтек», немаючого на утриманні малолітніх осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, м.т. НОМЕР_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.28, ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, студента 2 курсу ЗНУ, немаючого на утриманні малолітніх осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, м.т. НОМЕР_2 ;

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.28, ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 20 серпня 2024 року, відповідно до обвинувального акту встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 серпня 2024 року приблизно о 08 годині 50 хвилин громадянин ОСОБА_3 разом із громадянином ОСОБА_4 знаходилися поблизу будинку АДРЕСА_1 та розмовляли з ОСОБА_5 , де в ході розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, одразу після чого у ОСОБА_3 на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин раптово виник кримінальний умисел, без попередньої змови з ОСОБА_4 , спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій кримінальний умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_5 , без попередньої змови з ОСОБА_4 , в цей день, тобто 19 серпня 2024 приблизно о 09 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, протиправно, незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, знаходячись в напівоберті до ОСОБА_5 , шляхом застосування власної фізичної сили, наніс один боковий удар кулаком лівої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , а саме в праву частину носу та лобу, від вказаного удару потерпілий ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав на земельне покриття обличчям до гори.

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_3 , без попередньої змови з ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 327-Е від 21.08.2024, тілесні ушкодження у вигляді: садна в лобній області справа, садна в області спинки носа справа, закритого уламкового перелому кісток носа із зміщенням уламків, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). П.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. за №6.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 19 серпня 2024 року приблизно о 08 годині 50 хвилин громадянин ОСОБА_4 , разом з громадянином ОСОБА_3 знаходилися біля будинку АДРЕСА_1 , де громадянин ОСОБА_3 розмовляв з громадянином ОСОБА_5 та в ході розмови між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 , знаходячись в напівоберті до ОСОБА_5 , шляхом застосування власної фізичної сили, наніс один боковий удар кулаком лівої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , а саме в праву частину носу та лобу, від вказаного удару потерпілий ОСОБА_5 , втратив рівновагу та впав на земельне покриття обличчям до гори. Одразу після чого у громадянина ОСОБА_4 на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин раптово виник кримінальний умисел, без попередньої змови з громадянином ОСОБА_3 , спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ..

Реалізуючи свій кримінальний умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_5 , без попередньої змови з ОСОБА_3 , направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, громадянин ОСОБА_4 в цей день, тобто 19 серпня 2024 приблизно о 09 годині 05 хвилин, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, протиправно, незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, із заздалегідь взятим балончиком сльозогінної та дратівливої дії, знаходячись над потерпілим ОСОБА_5 , який намагався встати, шляхом застосування власної фізичної сили, здійснив натиск на кнопку розпилювача балончику сльозогінної та дратівливої дії та скерував розпилювальну речовину в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , а саме в область очей.

В результаті умисних дій громадянин ОСОБА_4 , без попередньої змови з громадянином ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 327-Е від 21.07.2024, тілесні ушкодження у вигляді: хімічних опіків рогівки та кон`юнктивального мішка обох очей, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, на підставі п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. за №6.

Умисні дії громадянина ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два) виконавців без попередньої змови між собою.

Умисні дії громадянина ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два) виконавців без попередньої змови між собою.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.

Згідно із заявою громадянина ОСОБА_3 від 03 вересня 2024 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Громадянин ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою громадянина ОСОБА_4 від 03 вересня 2024 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Громадянин ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 також склав заяву 03 вересня 2024 року, в якій зазначив, що згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, оскільки громадянин ОСОБА_3 та громадянин ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку, подали заяви, складені у присутності захисника ОСОБА_6 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням із обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без їх участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинувачених, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпції щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, про винуватість громадянина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два) виконавців без попередньої змови між собою, та про винуватість громадянина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, вчинене групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два) виконавців без попередньої змови між собою.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим суд у відповідності із ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно із ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання громадянина ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання громадянина ОСОБА_3 , суд визнає вчинення проступку, щодо особи похилого віку.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке в силу вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивну характеристику, вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Обставинами, що пом`якшують покарання громадянина ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання громадянина ОСОБА_4 , суд визнає вчинення проступку, щодо особи похилого віку.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке в силу вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивну характеристику, вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Цивільний позов у кримінальному проваджені відсутній.

Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

визнати винним громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.28, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Визнати винним громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.28, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- диск Ахеnt DVD +R із записом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 20.08.2024 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження (том 1 а.с.34);

- диск Ахеnt DVD +R із записом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 від 20.08.2024 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження (том 1 а.с.51).

Вирок може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1

10.09.2024