Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3244/24
Провадження № 1-кп/376/328/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2024 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сквира Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 від 12.10.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ленінське, Сквирського району, Київської області, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, не працюючої, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої.

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.09.2024 ОСОБА_4 о 11:26 год., знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про те, що факт злочину не має місця і розуміючи, що чинить протиправно, вирішила повідомити працівникам поліції про вчинення відносно неї кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розуміючи при цьому, що таке повідомлення є завідомо неправдивим. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи за вище вказаною адресою, діючи умисно, з метою надання завідомо неправдивого повідомлення про вчинення тяжкого злочину, достовірно знаючи, що факт злочину не мав місця, і розуміючи, що чинить протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснила завідомо неправдиве повідомлення на спец. лінію 102, про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, про те, що в період часу з 21.09.2024 по 29.09.2024 невстановлена особа, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння майна, незаконно проникла на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки вчинила крадіжку мотокоси марки «Дніпро-М», двох мішків клею «Полімін», двох мішків цементу марки «М-500» на загальну суму 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

В подальшому від ОСОБА_4 прийнято письмову заяву про вчинення кримінального правопорушення, де остання була попереджена про кримінальну віповідальність за ст.383 КК України, про що свідчить її підпис. 29.09.2024 за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 щодо вчинення відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розпочато досудове розслідування за № 0000295. Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 ввела в оману орган досудового розслідування та повідомила про викрадення майна, яке фактично не вибуло із власності та користування останньої.

Крім того, ОСОБА_4 , отримавши 30.09.2024 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, тобто, маючи, відповідно до ст.55 КПК України, статус потерпілої у кримінальному провадженні № 0000295 від 29.09.2024, продовжуючи свої злочинні дії, у період з 10:27 год. по 10:55 год. 30.09.2024, перебуваючи в приміщенні ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області, що по вул. Слобідська, 5 в м. Сквира Білоцерківського району, Київської області, під час допиту як потерпілої, будучи в протоколі допиту потерпілої попередженою у кримінальному провадженні слідчим СВ ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України та ствердила це власним підписом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, надала органу досудового розслідування завідомо неправдиві показання про вчинення крадіжки, вчиненої в умовах воєнного стану, а саме мотокоси марки «Дніпро-М», двох мішків клею «Поліміну», двох мішків цементу «М-500», що нібито мало місце в період часу з 21.09.2024 по 29.09.2024, за адесою: АДРЕСА_2 , які є завідомо неправдивими. Письмовий протокол допиту ОСОБА_4 надруковано з її слів та посвідчено підписом потерпілої.

Судом кваліфіковано дії обвинуваченої за ч.1 ст.383 КК України як завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину та за ч. 1 ст. 384 КК України як завідомо неправдиве показання потерпілого.

Під час досудового розслідування 29.10.2024 року між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_4 , її захисником ОСОБА_5 , була укладена Угода про визнання винуватості.

Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, обвинувачена беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, узгоджують вид покарання, а саме: за ч.1 ст.383 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 1 (один) місяць; за ч.1 ст.384 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1(один) рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 1(один) місяць.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 на час пробаційного нагляду такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Сторони розуміють наслідки вимог ст. ст. 394,424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом ( ст. 389-1 КК України).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, щиро розкаялася та просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором, просив її затвердити і призначити обвинуваченій міру покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 1(один) місяць та покладанням обов`язків, передбачених ч.2 ст. 59-1 КК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченій зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Кримінальнні правопорушення, передбачені ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжкими злочинами.

Відповідно до положень п. 1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченої, яка раніше не судима, щиро кається, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, а саме затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про доцільність та достатність призначення обвинуваченій покарання, необхідного для її виправлення у виді пробаційного нагляду.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 на час пробаційного нагляду такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Судові витрати у справі відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,66,67, 75,76, ч.1ст.383, ч.1ст.384КК України, ст. ст. 314,368 - 371,373,374,376,392 - 395,468,472 - 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену 29.10.2024 між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України в кримінальному провадженні № 0000316, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.10.2024.

Визнати винуватою ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України і призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.383 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 1 (один) місяць;

- за ч.1 ст.384 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1(один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 1(один) місяць.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 на час пробаційного нагляду такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1