ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000554 від 17.10.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський, Володимир-Волинського району Волинської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ

16 жовтня 2024 року, близько 16.00 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без згоди власника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшовши на неогороджену територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , де відкривши вхідні двері увійшов в середину будинку , чим проник в житловий будинок останнього, тим самим порушив недоторканність житла. Після чого, будучи виявленим ОСОБА_5 , який тимчасово проживає в сусідньому будинку, був затриманий до приїзду працівників поліції.

Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення в житло.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, повністю згоден з встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, і у присутності захисника подав прокурору письмову заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутністю. Потерпілий ОСОБА_4 також погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився з обмеженням права апеляційного оскарження та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення в житло.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (проступку), особу обвинуваченого, який раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст.66 КК України, визнає щире каяття.

За змістом ст.12 КК України в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року, правопорушення інкриміноване обвинуваченому відноситься до категорії проступків.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинення дій, їх небезпечності та даним про особу.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення (проступку), обставини його вчинення, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин, відомостей про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу, у межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 162 КК України.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст.370, 374,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подано апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області, з урахуванням особливостей, передбаченихст.394 КПК України, зокрема, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1