Провадження № 1-кп/592/643/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001016, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

25.06.2024 приблизно о 15 год. 30 хв, рухаючись по вул. Григорія Давидовського, що в м. Суми, діючи умисно, знайшов на дорозі зіп-пакет, в середині якого знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, яка згідно списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, для особистого вживання, без мети збуту.

Діючи умисно, усвідомлюючи, що знайдена ним особлива небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, та маючи намір, її вжити, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», поклав зіп-пакет, в середині якого знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP за пояс штанів, в які був одягнений, та попрямував далі по почав незаконно зберігати при собі психотропну речовин, обіг якої заборонено - PVP.

Цього ж дня приблизно о 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 , рухаючись по вул. Григорія Давидовського, що в м. Суми, неподалік будинку №15, був зупинений працівниками поліції УПП в Сумській області для перевірки документів, в ході спілкування з якими останній повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

В період часу з 12 год. 59 хв. по 13 год. 05 хв. 25.06.2024 під час огляду місця події ОСОБА_3 добровільно видав зіп-пакет, в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/119-24/10153-НЗПРАП від 09.07.2024 є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, маса PVP в складі кристалічної речовини становить 0,2716 г.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю та суду пояснив, що дійсно у зазначений в обвинувальному акті час 25.06.2024 після несення військової служби повертався додому, йшов по АДРЕСА_2 . На дорозі побачив зіп-пакет з речовиною. Раніше бачив, як інші вживали психотропні речовини та зрозумів, що це психотропна речовина. Підняв пакетик та поклав його за пасок у штанях з метою в подальшому його вжити, щоб при несенні служби перебувати в активному, не виснаженому стані. Пішов далі, під`їхали працівники патрульної поліції, запитали документи, зазначили, що будуть проводити поверхневий огляд, зрозумів, що знайдуть психотропну речовину та добровільно видав зіп-пакетик, який зберігав за поясом. Кається, зазначив, згоден з сумою процесуальних витрат, масою психотропної речовини.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого щодо обставин вчиненого кримінального проступку є послідовними, не містять протиріч, а тому визнаються судом належним доказом на підтвердження пред`явленого обвинувачення.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має молодий вік, проходить службу у Збройних Силах України - ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання. Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені.

Мотиви призначення покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, вчинене обвинуваченим, відповідно до класифікації за ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він проходить службу у Збройних Силах України, на обліку в лікаря нарколога, психіатра на момент розгляду справи не перебуває, раніше не судимий, за місцем мешкання, проживання характеризується формально нейтрально, має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження.

З урахуванням особи обвинуваченого, обставин справи, наявності обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Дана позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справах «Ювченко та інші проти України» (рішення від 09 квітня 2020 року), та в справі «Скачкова та Рижа проти України» (рішення від 16 липня 2020 року), де зазначено, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Белане Надь проти Угорщини» (рішення від 13 грудня 2016 року) та у справі «Садоха проти України» (рішення від 11 липня 2019 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався та не обирався.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи матеріалів і виробів у кримінальному провадженні № СЕ-19/119-24/10153-НЗПРАП від 09.07.2024, розмір яких згідно з довідкою Сумського НДЕКЦ складає 2271 грн. 84 коп.

Керуючись статтями 368, 371, 374, 376, 392, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн. 84 коп.

Речовий доказ згідно постанови слідчого від 12.07.2024 PVP масою 0,2716 г, який було поміщено в пакет № 4059146, квитанція про отримання на зберігання речових доказів № 04695 від 15.07.2024 після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1