Дата документу 23.10.2024Справа № 554/5471/22
Провадження № 1-в/554/226/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бугульма, Республіка Татарстан, рф, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженого 24.08.2022 року Октябрським районним судом м.Полтави за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06.02.2023 року вказаний вирок змінено в частині призначеного покарання. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст..69 КК України на 3 роки позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишено без змін.

про приведення вироку Октябрського районного суду м.Полтави від 24 серпня 2022 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р.-

у с т а н о в и в :

04 вересня 2024 року до суду надійшло вищевказане подання, в якому представник органу пробації просить вирішити питання про приведення вироку Октябрського районного суду м.Полтави 24.08.2022 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. стосовно засудженого ОСОБА_5 та звільнити останнього від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння, яке завдало матеріальну шкоду на суму меншу ніж 2481 грн. відповідно положень ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024.

В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, розглянувши матеріали подання, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області перебував вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 24.08.2022 року стосовно ОСОБА_5 .

Згідно вказаного вироку суду ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06.02.2023 року вказаний вирок змінено в частині призначеного покарання. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 3 роки позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишено без змін.

Зі змісту вказаного вироку вбачається, що загальна вартість майна, яке викрав ОСОБА_5 становить 1966 грн. 67 коп.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч. 3 ст. 4 КК України - часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення" та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1240,50 грн.

Відтак, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX та ст.5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_5 діяння у 2022 році, за яке він засуджений, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України становить 2481 грн. (1240,50х2=2481).

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 24.08.2022 року засуджений за крадіжку на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України на підставі ч.2 ст.74 КК України, застосувавши принцип зворотної дії закону в часі.

Технічні засоби фіксування кримінального провадження не застосовувалися на підставі ч.6 ст.107 КПК України.

Керуючись ст.ст.4, 5, ч.2 ст.74 КК України, ст.ст.107, 369, 372, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_5 -задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 24 серпня 2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України,у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом семи діб з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1