Провадження № 11-сс/4823/419/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 та прокурора на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 14 листопада 2024 року включно, із забороною цілодобово залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та покладено на нього обов`язки: не відлучатися з міста Чернігова без дозволу слідчого, прокурора, суду; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_10 .

Слідчий суддя вказав на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення та існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Водночас, слідчий суддя послався на недоведеність прокурором ризику незаконного впливу на свідка ОСОБА_10 та недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби. В обґрунтування скарги послався на те, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, раніше не судимий, одружений, офіційно працює, характеризується виключно позитивно, має тяжкі захворювання та на даний час потребує лікування у медичному закладі; визнає свою вину та сприяє органу досудового розслідування в розкритті злочину; єдиний свідок по справі допитаний та за його участю проведений слідчий експеримент. Апелянт зазначає, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду спростовується тим, що ОСОБА_9 після скоєння злочину не втік з місця події, усвідомлюючи, що йому загрожує покарання.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Послався на те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років; після вчинення кримінального правопорушення залишив місце події, жодних заходів щодо надання допомоги потерпілому не надав, тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Ризик незаконного впливу на свідка ОСОБА_10 стороною обвинувачення належним чином обґрунтований, зокрема, вона є ключовим свідком у даному кримінальному провадженні та знайомою підозрюваного, якому відоме місце її проживання. Тому, перебуваючи поза постійним контролем правоохоронних органів, ОСОБА_9 має реальну можливість впливати на неї. Судом не взято до уваги відсутність підозрюваного на місці події на час проведення огляду, не досліджено будь-яких підтверджуючих документів щодо права власності на квартиру, яка вказана в ухвалі слідчого судді як місце, яке заборонено залишати ОСОБА_9 цілодобово; згода власників на перебування підозрюваного у вказаній квартирі в умовах цілодобового домашнього арешту відсутні. Також ухвалою слідчого судді надано право працівникам поліції використовувати щодо ОСОБА_9 електронні засоби контролю, проте на підозрюваного обов`язок носити електронний засіб контролю у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України не покладено.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника, котрі підтримали свою апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення; прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, 14 вересня 2024 року до ЄРДР за № 0003047 були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.121 КК України.

15 вересня 2024 року ОСОБА_9 письмово повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме в умисному заподіянні ОСОБА_11 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зі змісту ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Обираючи підозрюваному запобіжний захід саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя, з урахуванням вимог ст.ст.178, 194 КПК України, дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, та достатніх підстав про існування ризику, передбаченого ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на певний строк, усвідомлюючи можливе настання якого підозрюваний може вжити заходів для переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчим суддею також взято до уваги, що ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, офіційно працевлаштований та отримує стабільний заробіток, одружений, має порушення функції опори та ходи, пов`язане із проходженням військової служби, в матеріалах відсутні будь-які дані, які б негативно його характеризували.

Отже, при розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та на підставі пояснень сторін кримінального провадження і наданих ними матеріалів обґрунтовано дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_9 , до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У Резолюції Комітету міністрів Ради Європи №11 від 09.04.1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зазначено, що взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Відповідно до рішення за скаргою № 12369 від «26» червня 1991 року по справі «Латальє проти Франції», у п. 51 вказано, що попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку.

Колегія суддів вважає, що обраний ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, є співмірним з існуючим ризиком; тяжкістю пред`явленої йому підозри та відповідає особі підозрюваного, а покладені слідчим суддею, при застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обов`язки забезпечать належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 .

Також апеляційний суд враховує дані, що характеризують особу ОСОБА_9 , його стан здоров`я, те, що з моменту застосування запобіжного заходу до розгляду апеляційної скарги до органу досудового розслідування, прокурора та суду не надходило відомостей щодо порушення покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, що у своїй сукупності підтверджує правильність висновків слідчого судді в цій частині.

При цьому, вимога прокурора про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є необґрунтованою, не підтверджена доказами, які вимагають такого обмеження свободи підозрюваного, не зазначено з яких підстав прокурор вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_9 , тому, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, доводи сторони захисту про необхідність застосування до ОСОБА_9 домашнього арешту у нічний час доби з підстав, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі.

Відтак, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а доводи апеляційних скарг не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 та прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_2 ОСОБА_4