У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/11919/23

№ 1-кп/183/1121/24

18 вересня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0001070 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, неодноразово судимого:

обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

В провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальна справа відносно ОСОБА_3 .

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

Захисник заперечив проти задоволення клопотання прокурора, повідомив суду, що ризики не підтверджені, просив змінити запобіжний захід ОСОБА_3 на особисте зобов`язання.

Обвинувачений заперечив проти задоволення клопотання про продовження строків тримання під вартою, підтримав думку захисника.

Вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При вирішенні клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перед судом прокурором доведено, що на теперішній час продовжують існувати та не зменшились передбачені п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 суспільно корисною працею не займається, офіційно джерела доходу не має, неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, у зв`язку з чим стійкі соціальні зв`язки у нього відсутні.

На теперішній час ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України за п`ятьма епізодами за які передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, а тому тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_3 , у разі визнання його винним, буде спонукати останнього ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 є особою раніше неодноразово судимою за вчинення кримінальних правопорушень, має 9 непогашених судимостей з 1980 року, останній раз 03.08.2023 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області. За ч.1 ст.190 КК України штраф у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, який на даний час не сплачено. Однак останній на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив. ОСОБА_3 перебуваючи на свободі матиме реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд погоджується з аргументами прокурора висловленими на обґрунтування вищезазначених ризиків.

Враховуючи сукупність викладених обставин, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, для запобігання вищевказаним ризикам, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого доцільно продовжити дію застосованого раніше до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказане в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Тому, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосований обвинуваченому.

На підставі викладеного, керуючись ст. 201, 315 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, Закладному ОСОБА_6 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 08 листопада 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1