Справа № 203/4521/24
Провадження № 1-кс/0203/2616/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 від 27.06.2024 про закриття кримінального провадження №0001082 від 31.07.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:

05.09.2024 до Кіровського районного суду надійшла скарга представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 від 27.06.2024 про закриття кримінального провадження №0001082 від 31.07.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в якій скаржник просить скасувати зазначену постанову слідчого.

Подана скарга обґрунтована тим, що оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та без дотримання вимог діючого кримінально - процесуального законодавства; слідчим в ході досудового розслідування не встановлювався факт здійснення законної процедури звільнення з військової служби ОСОБА_5 та його повернення до військової частини; в діях ОСОБА_5 є ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним та необґрунтованим.

Скаржник у судове засідання не з`явився, просив скаргу розглядати без його участі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, причин неявки не повідомив.

Враховуючи, що неявка слідчого в силу ч.3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги, а також надання слідчим матеріалів кримінального провадження, що дозволяє перевірити та надати оцінку доводам скарги та оскаржуваному рішенню слідчого, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги по суті за відсутності слідчого.

Перевіривши викладені в скарзі доводи, заслухавши пояснення скаржника та дослідивши матеріали справи, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено право на оскарження та перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником.

Судом встановлено, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебували матеріали кримінального провадження №0001082 від 31.07.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом того, що 03.06.2023 командир 3 зенітно ракетного відділення зенітно ракетного взводу 2 десантно штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самовільно залишив військову частину, в умовах воєнного стану, з пункту тимчасової дислокації вищевказаної військової частини поблизу АДРЕСА_1 та відсутній на службі по теперішній час.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 27.06.2024 було закрито кримінальне провадження №0001082 від 31.07.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування після закриття кримінального провадження є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова слідчого обґрунтована тим, що в ході проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не встановлено даних, які вказують на наявність у діях ОСОБА_5 ознак складу будь-якого злочину, у тому числі передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки відсутня його суб`єктивна сторона, а саме прямий умисел, та через ступінь придатності суб`єкта відсутня об`єктивна можливість її встановлення та дослідження.

Згідно ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Стаття 407 КК з об`єктивної сторони містить два склади злочину: 1) самовільне залишення військової частини або місця служби; 2) нез`явлення вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або лікувального закладу.

Для складу злочину, передбаченого ст. 407 КК, необхідно, щоб залишення військової частини або місця служби мало самовільний характер, тобто було вчинене без дозволу начальника. Залишення частини не є самовільним, якщо воно мало місце з дозволу начальника, який не мав права надавати такий дозвіл. Наприклад, командир взводу надав звільнення військовослужбовцю.

Нез`явлення вчасно на службу полягає в тому, що, залишивши військову частину або місце служби на законній підставі та маючи об`єктивні можливості для повернення в установлений час, військовослужбовець своєчасно в частину не з`являється і перебуває поза її розташуванням понад установлений строк. У цьому випадку ухилення від несення обов`язків військової служби здійснюється шляхом бездіяльності.

Якщо військовослужбовець своєчасно не з`явився в частину з поважних причин, то таке запізнення не розглядається як військовий злочин.

Поважними причинами нез`явлення в строк на службу слід вважати такі об`єктивні фактори, що перешкоджають військовослужбовцю своєчасно з`явитися в частину (стихійне лихо, затримання органами влади, перерва в русі транспорту тощо). Питання про наявність поважних причин нез`явлення вирішується в кожному конкретному випадку виходячи із обставин справи.

Початком злочину вважається момент фактичного самовільного залишення військової частини або місця служби, а кінцем - день повернення в частину або затримання поза межами частини. Початком нез`явлення на службу вважається закінчення установленого строку з`явлення, а кінцем - час повернення в частину або затримання.

З матеріалів кримінального провадження №0001082 від 31.07.2023 вбачається, що 03.06.2023 командир 3 зенітно ракетного відділення зенітно ракетного взводу 2 десантно штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин під час воєнного стану. За даним фактом командиром військової частини НОМЕР_1 був складений акт службового розслідування від 22.06.2023 та повідомлено ТУ ДБР, розташоване в м. Полтаві, про виявлене кримінальне правопорушення. 31.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за вказаною заявою про вчинення кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 5 ст. 407 КК України. В ході досудового розслідування, зокрема, встановлено:

1)військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на стаціонарному лікуванні, амбулаторному огляді у військовій частині НОМЕР_2 , у тому числі і в цивільних закладах охорони здоров`я зони відповідальності в період часу з 23.05.2023 по 11.11.2023 не перебував;

2)у період з 03.06.2023 по 14.11.2023 військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 не звертався; факт самовільного залишення військової частини даним військовослужбовцем посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно не встановлювався;

3)згідно довідки військово лікарської комісії від 27.05.2019 №30 матрос запасу ОСОБА_5 , 1985 року народження, визнаний придатним до військової служби за контрактом;

4)у період з 24.02.2022 по 25.02.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державний кордон України (в напрямку «виїзд») не перетинав, згідно наявної оперативної інформації проживає на території Донецької області;

5)за адресою місця реєстрації ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_5 , 1985 року народження, з початку повномасштабної війни не мешкає; за 1,5 місяця до 28.11.2023 (моменту допиту дружини ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) ОСОБА_5 приїжджав до неї, після чого поїхав у лікарню у м.Дніпро; будь-які інші відомості про його місцеперебування не встановлені.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що старшим слідчим в ОВС третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 здійснено направлення ОСОБА_5 , 1985 року народження, до НВМКЦ «Головний військовий клінічний госпіталь», при цьому в матеріалах кримінального провадження відсутні докази встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , 1985 року народження; заходи щодо його затримання, допиту не вживались.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 21.06.2024 №1304х, виданої НВМКЦ «Головний військовий клінічний госпіталь», за наслідками медичного огляду та визначення ступеня придатності до військової служби молодшого сержанта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони; непридатний до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах. Довідка містить підпис ОСОБА_5 з постановою ВЛК, дата ознайомлення 22.06.2024.

З огляду на викладене слідчий дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прямого умислу, внаслідок чого, на думку слідчого, відсутня суб`єктивна сторона, встановлення та дослідження якої неможливо через ступінь придатності суб`єкта до служби.

Слідчий суддя, з урахуванням встановлених обставин, вважає висновок слідчого помилковим та необґрунтованим, оскільки залишення військовослужбовцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини мало самовільний характер (докази надання такого дозволу відсутні), що підтверджується безпосередньо актом службового розслідування Військової частини НОМЕР_1 №3183 від 22.06.2023. Суб`єктивна сторона ч. 5 ст. 407 КК України передбачає форму вини у виді прямого умислу, тобто особа, яка самовільно залишила військову частину, усвідомлювала характер своїх суспільно небезпечних дій, передбачала та бажала їх настання. Слідчий суддя за встановлених у справі обставин не вбачає зв`язку ступеня приданості ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до служби з можливістю/неможливістю встановлення та дослідження суб`єктивної сторони злочину.

Прийняття постанови про закриття кримінального провадження можливе лише після безпосереднього дослідження й оцінки слідчим доказів, які стосуються кримінального провадження у їх сукупності, оцінки та аналізу доводів заявника, викладених в заяві про вчинення злочину, фактичних обставин кримінального провадження, а мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами для закриття кримінального провадження з наведенням необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що слідчий не виконав обов`язок, визначений КПК України, щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, що призвело до передчасного прийняття оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження. Тому, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню як передчасна та невмотивована.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 від 27.06.2024 про закриття кримінального провадження №0001082 від 31.07.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 від 27.06.2024 про закриття кримінального провадження №0001082 від 31.07.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0001082 від 31.07.2023 направити для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді складений та проголошений 20.09.2024 року о 15:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1