КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №537/3109/22
Провадження № 1-в/552/652/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши матеріали заяви засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією діяння,-

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 22.10.2024 надійшли матеріали заяви засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією діяння.

23.10.2024 судом направлено запит до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» з метою отримання інформації про місце відбування покарання засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.10.2024 до суду надійшло повідомлення, з якого вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вибув для відбування покарання до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» Харківської області.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вибув для відбування покарання до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» Харківської області, що територіально не відноситься до Київського районного суду м. Полтави.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією діяння, не підсудна Київському районному суду м. Полтави та підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України,

ухвалив:

Заяву засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією діяння, - повернути.

Роз`яснити заявнику, що заява засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією діяння, підлягає вирішенню місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Полтави.

Суддя ОСОБА_1