Номер провадження: 11-кп/813/2000/24
Справа № 506/176/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах розгляду апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 та прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_10 на вирок Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 21.06.2022 у к/п №0000201 від 23.12.2020 стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Липецьке Котовського р-ну Одеської обл., громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу вимог ст. 89 КК України;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

установив:

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років 6 місяців з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з дня його затримання, тобто з 26.12.2020.

Застосований стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Не погодившись з прийнятим рішенням, захисником ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_10 були подані апеляційні скарги, апеляційне провадження за якими було відкрито та призначено до розгляду.

Згодом, ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.12.2023 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 було задоволено частково, апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_10 задоволено, вирок Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 21.06.2022 - змінено в частині призначення покарання та вирішення питання стосовно долі речових доказів, призначено ОСОБА_7 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років та речовий доказ - двухствольну мисливську рушницю ТОЗ 54№7720 - конфісковано в дохід держави; в іншій частині вирок суду 1-ої інстанції залишено без змін.

Водночас, вищезазначена ухвала апеляційного суду була скасована постановою Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 10.07.2024 та призначено новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції.

Окрім того, вищезазначеною постановою стосовно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07.09.2024 включно.

Згодом, 03.09.2024 від прокурора ОСОБА_6 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про продовження строку застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції своє клопотання підтримала та просила його задовольнити, натомість, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти його задоволення та просили застосувати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання із визначенням застави.

Представник потерпілого ОСОБА_9 підтримав подане прокурором клопотання та просив продовжити строк застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, дослідивши доводи, викладені в клопотанні, апеляційний суд дійшов висновку про наступне.

Частина 1 ст. 331 КПК України встановлює, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу, згідно положень ч. 2 ст. 331 КПК України, відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

На підставі аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 21.06.2022 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин за ч. 1 ст. 115 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, пов`язаний із позбавленням потерпілої особи життя, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тому, згідно вищезазначених положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, з огляду на вищевказане, характер, тяжкість та наслідки вчиненого інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 злочину, який посягає на найвищу соціальну цінність - життя особи, а також характеристику обвинуваченого, який не одружений, не працевлаштований, тобто міцних соціальних зв`язків не має, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, колегія суддів доходить висновку про те, що в зазначеному провадженні продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливого переховування обвинуваченого від суду.

Окрім того, апеляційний суд зауважує, що в зазначеному кримінальному провадженні також існує ризик можливого вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, обумовлений тим, що обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності не вперше, що свідчить про його певну схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що на теперішній час лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та його належну процесуальну поведінку.

Що стосується вимог сторони захисту щодо можливості застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зауважує на наступному.

Між тим, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі, апеляційний суд вважає за можливе, використовуючи надане ч. 4 ст. 183 КПК України право, не визначати стосовно обвинуваченого розмір застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 02.11.2024 включно.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 182, 183, 194, 331, 370, 404, 405, 419, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 02.11.2024, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4