У Х В А Л А

іменем України

Справа № 126/1658/24

Провадження № 1-кс/126/896/2024

18 липня 2024 року м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участі начальника Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3

слідчої СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бершадь клопотання слідчої СВ відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000320 від 01.07.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Слідча СВ відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , строком на 60 діб.

Клопотання мотивує тим, що 01.07.2024 до ЧЧ відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення по лінії НОМЕР_1 , про те, що в період часу з 15 год. 29.06.2024 по 09 год. 01.07.2024 з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 , здійснив крадіжку мобільного телефону Redmi 12 C, який належить ОСОБА_8 .

01.07.2024 відомості про вчинення вказаного злочину було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000320 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

09.06.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 181 солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_5 курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу указаної військової частини, постановлено на усі види забезпечення.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, згідно до ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Так, 24.02.2022 Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової й мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення загальної мобілізації на території України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024 та триває по теперішній час.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_5 , учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 30.06.2024, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 прийшов до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 та який орендувала його співмешканка, ОСОБА_10 , щоб побачитися з останньою.

Перебуваючи в приміщенні вищезазначеного житлового будинку, ОСОБА_5 побачив на підвіконні в спальній кімнаті мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 12C» сірого кольору, об`ємом пам`яті 4/128 GB, який належить ОСОБА_8 , та у нього виник злочинний умисел на крадіжку майна. Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, під час дії воєнного стану в Україні, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 12C» сірого кольору, об`ємом пам`яті 4/128 GB та помістив до свого рюкзака. В подальшому, ОСОБА_5 з викраденим мобільним телефоном покинув приміщення будинку та повернувся до школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 3426,48 грн., відповідно до висновку експерта.

Солдат ОСОБА_5 підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

16.07.2024 встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні злочину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 , громадянина України, раніше судимому: 18.07.2018 Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст186, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. Звільнений 06.07.2021 по відбуттю покарання; 17.06.2024 до Малиновського районного суду м. Одеси направлено обвинувальний акт за ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст. 194 КК України, який на даний час перебуває на розгляді Малиновського районного суду, - повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

16.07.2024 о 09 год. 17 хв. в АДРЕСА_3 було затримано на підставі п.6 ч.1 ст.615 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_11 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3, 4,5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 , загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, а також, що він вчинив злочин в умовах воєнного стану.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 з метою зімни їх показів в подальшому.

Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України так як ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме намагатися незаконно перетнути кордон, з метою уникнення покарання.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, в їх числі тяжкі, умисні, корисливі злочини. Являється раніше судимою особою та на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний злочин під час того, як відносно нього на розгляді суду перебувають обвинувальні акти у кримінальному провадженні.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи репутацію підозрюваного, тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного.

- особиста порука, оскільки у ОСОБА_5 на даний час відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього в суд на першу вимогу;

- домашній арешт, враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу, оскільки підозрюваний являється жителем іншої області.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали зазначене клопотання та вказали, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, тому до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стверджує, що не має наміру переховуватися від органів досудовго розслідування та суду, вже закінчив проходити навчання та є наказ на зарахування його до бойової військової частини та незабаром він відправиться у вказану частину для проходження служби. Просив застосувати більш мяякий запобіжний захід.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечувала проти застосування до її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила застосувати більш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали поданого клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

Згідно роз`яснень, що містяться в п.3 та п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки. Обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

У частині 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

В обґрунтування заявленого клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідча зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого і за яке йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно положень ч.1 та ч.2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, з матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

16.07.2024 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Проте, підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Оцінюючи доводи прокурора та слідчої про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та продовження вчинення кримінального правопорушення слідчий суддя констатує, що прокурором не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З врахуванням сукупності викладених висновків, а також даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше судимий, має постійне місце реєстрації, є військовослужбовцем, за відсутності обґрунтованої впевненості в тому, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної поведінки, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діянь, в яких підозрюється ОСОБА_5 та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, та приходить до висновку, що прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити.

При цьому, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за яке йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, слідчий суддя вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язанння оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для потреб досудового розслідування та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти наступні обов`язки:за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися з місця дислокації військової частини в якій несе службу без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання слідчої СВ відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , громадянина України, раніше судимого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися з місця дислокації військової частини в якій несе службу без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Вказані зобов`язання покладаються на строк до 16 вересня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1