Справа № 556/1803/24
Провадження № 1-в/565/41/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області клопотання захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років,

в с т а н о в и в:

Відповідно до ухвали Рівненського апеляційного суду від 09 липня 2024 року клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років, передано на розгляд Кузнецовському міському суду Рівненської області.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 , засуджений 26 грудня 2001 року Апеляційним судом Рівненської області за ч.2 ст.140, п.а ст.93, ч.3 ст.142, ст.42 КК України (1960 року) до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 26 вересня 2018 року зараховано засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 05 травня 2001 року по 02 квітня 2002 року, у строк відбутого покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. ОСОБА_6 відбуває покарання у Державній установі «Полицька виправна колонія (№76)». В місцях позбавлення волі ОСОБА_6 перебуває з 03 травня 2001 року, фактично відбутий строк покарання становить більше 23 років. Відповідно до ч.5 ст.82 КК України просить покарання у виді довічного позбавлення волі замінити на покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років.

В судовому засіданні захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вказав, що клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом Рівненської області 26 грудня 2001 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.140, п.а ст.93, ч.3 ст.142, ст.42 КК України (1960 року) до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 26 вересня 2018 року зараховано засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 05 травня 2001 року по 02 квітня 2002 року, у строк відбутого покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2001 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На даний час ОСОБА_6 утримується та відбуває покарання в Державній установі «Полицька виправна колонія (№76)». Початок строку покарання 03 травня 2001 року.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 відбув 23 роки 4 місяці строку покарання. Дата настання передбаченого строку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - 06 червня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У ч.5 ст.82 КК України зазначено, що, покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Згідно з ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Частинами 12, 13 ст.154 КВК України визначено обставини, які враховуються під час вирішення питання про заміну більш м`яким (позбавлення волі на строк від 15 до 20 років) покарання у виді довічного позбавлення волі.

Зазначені норми зобов`язують приймати таке рішення з урахуванням висновку адміністрації установи щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі, складання якого здійснюються за участю уповноваженого органу з питань пробації. Метою подання такого висновку є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та визначення в індивідуальному порядку строку позбавлення волі засудженому, стосовно якого вирішується зазначене питання.

Згідно з характеристикою від 23 вересня 2024 року, затвердженої начальником Державної установи «Полицька виправна колонія (№76)», на засудженого, ОСОБА_6 з 27 січня 2021 року відбуває покарання в Державній установі «Полицька виправна колонія (№76)». Вирок суду вважає надто суворим. Злочин скоїв через стан алкогольного сп`яніння, не вистачало коштів на алкоголь. За період відбування покарання в Державній установі «Полицька виправна колонія (№76)» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, один раз заохочувався наказом начальника установи. За період відбування покарань в інших установах виконання покарань ОСОБА_6 допустив чотири порушення встановленого порядку відбування кримінального покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені в установленому законодавством порядку. З метою стимулювання правослухняної поведінки два рази заохочувався. Зловживав алкоголем, стає агресивним, може становити небезпеку для оточуючих під впливом алкоголю. У засудженого нестабільні зв`язки з рідними, з дружиною розлучений, рідний брат з дружиною проти спілкування. Усвідомлює, що саме треба змінювати, бере участь у реалізації плану індивідуальної роботи. Має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє яким чином їх втілити. Приймає участь в програмі «Духовне відродження».

З характеристики убачається, що 13 серпня 2014 року комісією Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» відмовлено в зміні умов тримання шляхом переведення до багатомісних приміщень камерного типу, згідно ст.151-1 КВК України (протокол №15) як такому, що не стає на шлях виправлення. 10 червня 2020 року комісією Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» повторно розглянуто матеріали засудженого, за результатами переведено з приміщень у яких тримаються дві особи, до багатомісних приміщень камерного типу (протокол №14). 24 квітня 2023 року комісією Державної установи «Полицька виправна колонія (№76)» відмовлено у застосуванні ст.82 КК України (протокол №9).

Наявна в матеріалах справи характеристика на засудженого ОСОБА_6 сумнівів у достовірності вказаних у ній даних у суду не викликає.

У витягу із протоколу № 30 від 23 вересня 2024 року засідання комісії Державної установи «Полицька виправна колонія (№76)» зазначено, що ОСОБА_6 відбув 15 років строку покарання, стягнень - 4, заохочень 3, характеристика посередня, вирішено не направляти матеріали в суд щодо заміни довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

Суду також надано висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 .

У висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 зазначено, що засуджений вину визнає повністю, щиро кається, не підтримує стосунки з прокримінальними особами в установі та на волі. Відносини з рідними не стабільні. По критерію оцінки виправлення засудженого, ставлення до праці оцінено в 0 (нуль) балів. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як середній, результати реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи виконані засудженим частково. Відповідно критерію оцінки сумлінного дотримання трудової дисципліни набрав 0 (нуль) балів, мотивація до змін 0 (нуль) балів. У підсумку оцінювання ОСОБА_6 має загальний бал 56.

Встановлено, що із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально виховної роботи засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення), а тому не може бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, набрав менше 60 балів.

Відповідно до п.9 Порядку визначення ступеня виправлення засудженого, засуджений до довічного позбавлення волі додатково до подання щодо можливості представлення його до заміни покарання у виді позбавлення волі на певний строк повинен подати індивідуальний план виправлення та ресоціалізації (далі - індивідуальний план). Форма індивідуального плану затверджена наказом Міністерства юстиції України від 19 січня 2023 року № 294/5.

Індивідуальний план має містити заходи, здійснення яких у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк дасть змогу засудженому усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженого після звільнення.

Суду надано індивідуальний план виправлення та ресоціалізації засудженого ОСОБА_6 на період з 13 березня 2023 року по 13 березня 2024 року. Індивідуальний план виправлення та ресоціалізації засудженого ОСОБА_6 містить лише розділ «Наміри та плани засудженого під час відбування кримінального покарання», розділ «Наміри та плани засудженого після звільнення» відсутній.

Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років за наявності двох умов: відбуття засудженим не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання та доведення засудженим, що він став на шлях виправлення.

Суд зазначає, що у поведінці засудженого ОСОБА_6 мають місце позитивні тенденції у виправленні, однак суд не вбачає такого ступеня позитивних змін у поведінці засудженого, які могли б слугувати підставою для пом`якшення покарання, оскільки, на думку суду, засуджений не довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, що став на шлях виправлення.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника засудженого.

Керуючись ст.372, 537, 539 КПК України, ст.82 КК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3