Провадження № 1-кп/522/3105/24
ВИРОК

Іменем України

18 вересня 2024 року

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000633 від 07.06.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козлівка, Піщанського р-ну, Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого - 25 червня 2024 року Приморським районним судом м. Одеси за статтею 190 ч.1 КК України до 1(одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

-у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених статтями 190 ч.1, 190 ч.2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю постійного джерела доходу, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою шахрайського заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 , із яким склались довірливі стосунки через тривалий час спільної роботи у КП «Спеціальне підприємство КПО», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою мобільного застосунку для обміну повідомленнями «Вайбер» із абонентськими номерами « НОМЕР_1 » та « НОМЕР_2 » в період з 26.12.2023 по 22.03.2024 надіслав повідомлення ОСОБА_5 , в яких під вигаданими приводами: служба в лавах ЗСУ, смерть матері та потреба у грошових коштах на її поховання, тяжке поранення та інше, прохав надати в борг певні суми грошових коштів, перерахувавши на належний йому картковий рахунок № НОМЕР_3 , емітований АТ «АКЦЕНТ БАНК».

ОСОБА_5 , будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_3 та впевненим в доброчесності останнього, у період з 26 грудня 2023 року по 22 березня 2024 року переказав декількома транзакціями на різні суми на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_3 грошові кошти на загальну суму 15 260 гривень. ОСОБА_3 , заволодівши зазначеними грошовими коштами шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 не мав наміру їх повертати, не повернув, тобто вчинив шахрайські дії та спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 15 260 гривень.

Крім того, ОСОБА_3 , у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю постійного джерела доходу, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою шахрайського заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_6 , із якою склались довірливі стосунки через тривалий час спільної роботи у КП «Спеціальне підприємство КПО», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зателефонувавши 17.03.2024 із мобільного телефону з абонентським номером « НОМЕР_2 » ОСОБА_6 та під вигаданим приводом - отримання тяжкого поранення під час виконання бойових завдань у лавах ЗСУ та можливістю ампутації нижньої кінцівки, попросив у борг грошові кошти, перерахувавши їх на належний йому картковий рахунок № НОМЕР_3 , емітований АТ «АКЦЕНТ БАНК».

ОСОБА_6 , будучи введеною в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_3 та впевненою в доброчесності останнього, у період із 17 березня 2024 року по 11 квітня 2024 року переказала декількома транзакціями на різні суми на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_3 грошові кошти на загальну суму 5 362 гривень 40 копійок.

ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, заволодівши зазначеними грошовими коштами шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 не мав наміру їх повертати, не повернув, тобто вчинив шахрайські дії та спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 5 362 гривень 40 копійок.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе визнав повністю та пояснив суду наступне. Дійсно він мав нужду в грошах і тому звернувся до ОСОБА_5 за грошима. Пояснював, що служба в лавах ЗСУ, смерть матері, потребують грошей, просив позичити. ОСОБА_5 перерахував на його картку декількома транзакціями загальну суму 15 260 гривень, які він не мав наміру повертати і не повернув. Це відбулося (перерахування грошей) у період з 26 грудня 2023 року по 22 березня 2024 року.

Крім того, він звертався за грошима, не маючи наміру їх повертати і до ОСОБА_6 , яка також перерахувала йому на картку 5 362 гривень 40 копійок. Це було в період з 17 березня 2024 року ро 11 квітня 2024 року. У скоєні злочинів кається.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином.

Оскільки обвинувачений визнав себе винним у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень, передбачених статтями 190 ч.1, 190 ч.2 КК України, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, то суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ч. 3 статті 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що дійсно мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 .

Вказанні діяння ОСОБА_3 містять склад кримінальних правопорушень та вірно кваліфіковані

- за статтею 190 ч.1 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство);

- за статтею 190 ч.2 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд має підстави зробити висновок, що ОСОБА_3 дійсно винний у вчинені вищезазначених кримінальних правопорушень, передбачених статтями 190 ч.1 та 190 ч.2 та підлягає кримінальній відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого.

ОСОБА_3 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, розлучений.

Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України суд вважає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , щире каяття.

Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 .

На підставі викладеного суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, суд вважає можливим виправлення засудженого без відбування покарання і вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні покарання суд вважає необхідним застосувати вимоги статей 70 ч.1, 70 ч.4 КК України.

Приймаючи зазначене рішення, суд також враховує основні засади кримінально - процесуального судочинства та вимоги статті 50 Кримінального Кодексу України в частині того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Керуючись статтями 368, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 190 ч.1, 190 ч.2 КК України та призначити йому покарання

-за статтею 190 ч.1 КК України у вигляді 2(двох) років обмеження волі,

-за статтею 190 ч.2 КК України у вигляді 2(двох) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог статті 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі статті 70 ч.4 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (покарань), шляхом поглинення менш суворого покарання - покарання за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 25 червня 2024 року - більш суворим - покаранням за даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням на 2 (два) роки, за умови, якщо протягом вказаного часу він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського Апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1