Справа № 476/304/23
Провадження № 1-кп/476/15/2024
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

02.10.2024 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Єланець кримінальне провадження, внесене 26.02.2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000052 по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобринець Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 13.04.2021 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Червонозорівка Бобринецького району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого по АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Єланецького районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 01.03.2023 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який ухвалами Єланецького районного суду Миколаївської області продовжено до 04.10.2024 року включно.

27.09.2024 року прокурор подав до суду та підтримав в судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Клопотання прокурора мотивовано тим, що під час обрання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжного заходу встановлено, що жоден з більш м`яких заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Такі ризики збереглися і на даний час.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді 10-ти років позбавлення волі, неодноразово раніше судимий, в тому числі й за вчинення майнових корисливих злочинів, вчинив злочини, в яких обвинувачується, в період іспитового строку, постійного джерела доходу не має та офіційно не працює, а тому знаючи яка міра покарання може бути до нього застосована останній може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, та будучи обізнаним про таку міру покарання може переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Останній неодноразово притягувався Бобринецьким районним судом Кіровоградської області до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, був позбавлений права керування транспортними засобами, однак не виконував рішення суду та продовжував керувати автомобілем не маючи права керування. Також ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, яке знаходиться в провадженні Компаніївського районного суду Кіровоградської області з 2020 року. Розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою обвинуваченого в судове засідання без поважних причин. Така поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 свідчить про його схильність до вчинення іншого кримінального правопорушення та можливості переховуватися від суду.

В зв`язку з викладеним прокурор вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час збереглися та не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Посилаючись на викладене просив суд продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, суду пояснив, що доказів, які б підтверджували викрадення ним мобільного телефону матеріали справи не містять, прокурором сфальсифіковане обвинувачення у відношенні нього за ч. 4 ст. 186 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 подав до суду та підтримав в судовому засіданні заперечення на клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_5 вказав, що клопотання прокурора не підтверджено жодними доказами, які б беззаперечно вказували на існування ризиків, що викладені в ньому. Вплив обвинувачених на свідків та потерпілих не підтверджений показами вказаних осіб, наданих в судовому засіданні. Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 є учасниками події, що сталася 26.02.2023 року і неодноразово раніше вчиняли кримінальні й адміністративні правопорушення. В клопотанні відсутні конкретні свідчення того, яким чином звільнення ОСОБА_7 з-під варти може бути небезпечним для результатів провадження або завдати їм шкоди. Обвинувачення ОСОБА_7 є не обґрунтованим та базується на недопустимих доказах, отриманих з порушенням ст. 233, ст. 236, ст. 237 КПК, а саме протокол огляду місця події від 26.02.2023 року, згідно якого слідчим були оглянуті автомобіль ВАЗ 2115 н/з НОМЕР_1 та територія АЗС «WOG» без письмового на те дозволу власників; заява потерпілого ОСОБА_9 від 03.03.2023 року про доручення до матеріалів кримінального провадження коробки від мобільного телефону «Самсунг Гелексі А51», в якій підпис останнього значно відрізняється від інших; заява потерпілого ОСОБА_9 без дати про доручення до матеріалів кримінального провадження мобільного телефону «Самчунг Гелексі А51», що свідчить про те, що вказаний телефон перебував у володінні потерпілого, не зважаючи на те, що він повідомив про його викрадення; протокол огляду місцевості від 11.04.2023 року, яким слідчий сфальсифікував вилучення телефону з відкритої ділянки місцевості в с. Возсіятське біля домоволодіння потерпілого по АДРЕСА_3 , так як вказаний телефон перебував в останнього і був в цей час добровільно долучений ним до матеріалів кримінального провадження, не мав жодного ушкодження у зв`язку з перебуванням на відкритій місцевості. Дактилоскопічна експертиза телефону проведена не була експертом, згідно висновку № 1596/23 від 12.04.2023 року, досліджено не сам мобільний телефон «Самсунг Гелексі А51», а лише його зображення, експерта не повідомлено про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КПК України, діяльність експерта не підтверджена жодним документом; флеш накопичувач «VEGA 32GB» з файлами відеозапису події за 26.02.2023 року з автозаправки WOG, отриманий з порушенням КПК України та протокол огляду речей від 07.03.2023 року, яким вилучено вказаний накопичувач. Вважає, що докази у кримінальному проваджені у відношенні ОСОБА_7 є очевидно недопустими та здобуті незаконним шляхом, а тому просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання, суду пояснив, що заявлені прокурором в клопотанні ризики не доведені та не підтверджені жодними доказами.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, вказав, що докази існування ризиків, на які посилається прокурор, відсутні та не доведені. Вважає, що докази, які надані на підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України є недопустимими. Його підзахисний фізично не може повернути мобільний телефон ОСОБА_9 , про який зазначає в своєму клопотанні прокурор, оскільки він не викрадав вказаний пристрій.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані документи, матеріали клопотання, обставини, на яких ґрунтується клопотання прокурора, обвинувачених, їх захисників, суд прийшов до слідуючого висновку.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно зі ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року справа «Харченко проти України», від 02.10.2014 року справа «Воляник проти України», від 17.04.2014 року справа «Анатолій Руденко проти України», від 26.06.2014 року справа «Ливада проти України», від 17.07.2014 року справа «Осаковський проти України», суд повинен належним чином обґрунтовувати необхідність тримання під вартою осіб під час продовження строків тримання під вартою та кожні два місяці переглядати питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В ході досудового розслідування ухвалами слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 01.03.2023 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалами Єланецького районного суду Миколаївської області від 25.04.2023 року, 23.06.2023 року, 21.08.2023 року, 19.10.2023 року, 14.12.2023 року, 09.02.2024 року, 08.04.2024 року, 07.06.2024 та 08.06.2024 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 04.10.2024 року включно, тобто на 60 діб, з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в період іспитового строку, серед яких за ступенем тяжкості є тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років.

Обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працює та не має постійного доходу, раніше судимий за вчинення майнових корисливих злочинів, а тому є достатні підстави вважати, що він перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення. Знаючи міру покарання, яка передбачена за вчинені ним злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років ОСОБА_6 може переховуватись від суду.

ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, серед яких за ступенем тяжкості є тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, а отже усвідомлюючи неминучість покарання він може переховуватись від суду.

Підтвердженням існуванню вказаних ризиків є покази потерпілих про зухвалу поведінку обвинувачених під час подій, які відбувалися з їх участю 26.02.2023 року на АЗС «WOG» в с. Возсіятське та після них, застосування фізичного насилля, залишення місця події, викрадення документів та телефону ОСОБА_9 , його пошуки та стрілянина за місцем проживання, викрадення телефону ОСОБА_10 , позбавлення волі останнього.

Судом також взято до уваги, що на даний час ОСОБА_7 є обвинуваченим ще в іншому кримінальному провадженні № 0000016, судовий розгляд якого не завершено. Дане кримінальне провадження розглядається Компаніївським районним судом Кіровоградської області з 2020 року. ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Наведені обставини вказують на можливість вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення, а також невиконання ним іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Враховуючи, що на даний час у обвинувачених закінчується строк тримання під вартою, судовий розгляд не завершено, не допитано самих обвинувачених, усіх свідків події, не досліджено зібрані на досудовому розслідуванні докази у справі, суд вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, наведені прокурором в клопотанні, а саме: вчинення обвинуваченими нового кримінального правопорушення та можливість їх переховування від суду.

Твердження захисника ОСОБА_5 з приводу необґрунтованості обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не свідчать на користь зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, питання щодо обґрунтованості або необґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення вирішується судом в нарадчій кімнаті під час постановлення вироку після безпосереднього дослідження доказів в ході судового розгляду у порядку, визначеному КПК України.

Захисник посилається на ст. 178 КПК України та зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, проте жодних доказів, окрім заперечення, які б спростовували твердження прокурора, до суду не подав.

Твердження ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_4 з приводу того, що обвинувачені не вчиняли кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, суд не може перевірити на даному етапі, під час вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою, а лише під час загального аналізу зібраних у справі доказів, в їх сукупності та взаємозв`язку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може гарантувати належну поведінку обвинувачених та запобігти наведеним ризикам, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 27, ст.ст. 183, 197, 199, 331, 369 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бобринець Кіровоградської області, проживаючому по АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою до 01.12.2024 року включно, тобто на 60 діб, з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Червонозорівка Бобринецького району Кіровоградської області, проживаючому по АДРЕСА_2 , строк тримання під вартою до 01.12.2024 року включно, тобто на 60 діб, з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 03.10.2024 годині.

Суддя ОСОБА_1