печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 року м. Київ

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду клопотання за № 757/38287/24-к за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження № 0002261 від 24.11.2020,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшов на розгляд відвід, заявлений у судовому засіданні ОСОБА_4 слідчому судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 ,. від участі у розгляді клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження № 0002261 віл 24.11.2020.

Відвід заявлено за таких обставин. Так, у судовому засіданні від 28.08.2024 після відмови слідчим суддею у задоволенні клопотання сторони захисту сторони захисту про направлення клопотання слідчого за територіальною підсудністю підозрюваним ОСОБА_4 заявлено відвід.

Заявник ОСОБА_4 у судове засідання не прибув. Його захисник адвокат ОСОБА_3 заявив клопотання про відкладення розгляду справи для особистої явки ОСОБА_4 в судове засідання та дачі пояснень.

Зважаючи на те, що заява про відвід має розглядатися невідкладно і думка ОСОБА_4 була висловлена в судовому засіданні 28.08.2024, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Інші учасники в судове засідання не прибули, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи.

Враховуючи основоположні принципи кримінального провадження такі як диспозитивність, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також змагальність сторін, слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті заяви без участі інших осіб у судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження, дійшов такого висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Разом з тим, після відмови у задоволенні клопотання про направлення клопотання слідчого за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва заявлено відвід слідчому судді, що вказує на незгоду із процесуальними рішеннями та діями судді, що не може лягти в основу підстав для відводу суду.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

За наведених підстав слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості слідчого судді ОСОБА_5 , що унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення, та як наслідок встановлено, що підстави згідно із правилами КПК України для відводу слідчого судді відсутні.

Заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду клопотання за № 757/38287/24-к за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження № 0002261 24.11.2020 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7