Провадження № 1-кс/686/6960/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0002614,

встановив:

20.08.2024 року слідчий ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло цілодобово, відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий, окрім іншого, зазначив, що «досудовим розслідуванням встановлено, 17.08.2024, близько 01:30 год., ОСОБА_6 , розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України за №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, та продовжений Указами Президента України, востаннє Указом Президента України №271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №3684-IX від 08.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», помітивши поряд із будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , автомобіль марки «TOYOTA», моделі «SPRINTER», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, 1983 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_8 , вирішив незаконно заволодіти даним транспортним засобом. Тоді ж, реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 , відчинивши рукою, через опущене скло, праві передні двері автомобіля марки «TOYOTA», моделі «SPRINTER», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, 1983 року випуску, проник в салон вказаного автомобіля. Перебуваючи в салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_6 розмістився на місці водія, де, використовуючи предмет, схожий на ключ, вставив його в замок запалювання, запустив двигун автомобіля, після чого, всупереч волі власника, таємно, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, заволодів належним потерпілому ОСОБА_8 автомобілем марки «TOYOTA», моделі «SPRINTER», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, 1983 року випуску, вартістю 39500 грн., направившись на ньому по вул.Старокостянтинівське шосе м.Хмельницького, де, неподалік будинку №17/1, був зупинений працівниками Управління патрульної поліції у Хмельницькій області.

17.08.2024 р., у ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до ст.ст.40, 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, з посиланням на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий у клопотанні просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло цілодобово, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не забезпечать виконання покладених на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти зазначеним ризикам.»

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які не заперечили щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло в нічний час доби, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження №0002614, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, є запобіжні заходи. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст.181 КПК України).

Встановлено, що Хмельницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002614 від 17.08.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

17.08.2024 р. ОСОБА_6 було затримано, в порядку ст.208 КПК України, фактичний час затримання - 07 год. 05 хв. 17.08.2024 р.

19.08.2024 р., на підставі постанови прокурора, ОСОБА_6 було звільнено з ІТТ №1 ГУНП в Хмельницькій області.

17.08.2024 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як нетяжкий.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17.08.2024 р.; 2 протоколи огляду місця події від 17.08.2024 р.; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.08.2024 р.; протоколи допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 17.08.2024 р.; протокол затримання ОСОБА_6 від 17.08.2024 р.; 2 протоколи огляду документів від 17.08.2024 р. та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання, беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні на даний час триває, свідки та потерпілий у цьому провадженні судом не допитані, а тому, існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку, на стадії досудового розслідування, свідчення отримуються шляхом допиту цих осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду, - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від цих осіб.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, вважаю недоведеним існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Отже, прокурором та слідчим доведено, що на даній стадії досудового розслідування існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею, на даний час, не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, родину, неофіційно працює різноробочим на будівництві. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у незаконному заволодінні та керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що, в свою чергу, визначається високим ступенем небезпечності для суспільства.

За таких обставин, враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, зокрема й майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у нього роботи та родини, репутацію ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан його здоров`я, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати його місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, цілодобово, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги, з покладенням зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою та обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зокрема: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, адже лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у певний час доби, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань безпосередньо від тих осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Також, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у певний час доби, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_6 немає намірів переховуватись від органу досудового розслідування, впливати свідків та потерпілого, а також щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на нічний час доби. Оцінюючи пояснення сторони захисту щодо того, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту призведе до неможливості ОСОБА_6 забезпечувати своє існування, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що будь-яких доказів того, що внаслідок застосування відносно ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу підозрюваний буде позбавлений засобів до існування, стороною захисту не надано. До того ж, сам підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що у нього є матір, яка є працевлаштованою та отримує дохід. Крім того, ОСОБА_6 не позбавлений можливості залишати своє житло, отримавши дозвіл слідчого чи прокурора, на стадії досудового розслідування, або суду, на стадії судового провадження, за наявності поважних причин.

Даних, які б перешкоджали перебуванню ОСОБА_6 під домашнім арештом, на даний час, не встановлено.

При визначенні адреси, за якою має знаходитись цілодобово, під домашнім арештом, ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується повідомлена підозрюваним обставина, що він проживає саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 17.10.2024 року, тому, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слід застосувати межах вказаного строку та строків, визначених ч.6 ст.181, ч.7 ст.194 КПК України, а саме, до 16.10.2024 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 16 жовтня 2024 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні, без дозволу слідчого, прокурора, суду, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги, з покладенням на ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала діє до 16 жовтня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя