Справа № 583/3973/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2024 р. слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка Сумської області клопотання слідчої слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000661 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України, -

встановила:

09.08.2024 до суду надійшло зазначене клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 09.08.2024, а саме: на Ноутбук «Lenovo» B590 модель name 20206. s/n: WB 10106691 PN: НОМЕР_1 та зарядний пристрій до нього;жорсткий диск SP 2504C (250 GB17200 rmp/8m) S/N:SO9QJ1ML228922; жорсткий диск SP0802N; 3 футболки чоловічі: сірого, хакі та темно-сірого кольору; мобільний телефон Huawei темно-зеленого кольору у пошкодженому стані (пошкоджений дисплей).

Клопотання вмотивоване тим, що 19.07.2024 до Охтирського РВП ГУНП в Сумській області надійшов рапорт ст. о/у УМП ГУНП в Сумській області про те, що у ході проведення заходів, пов`язаних з виявленням та попередженням кримінальних правопорушень проти громадського порядку та моральності, було отримано оперативну інформацію відносно мешканця Охтирського району Сумської області, який за попередньою змовою у групі із невстановленою на даний час особою, за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем (технологій) розповсюджує малолітнім особам предмети порнографічного характеру та у подальшому домагається до них для сексуальних цілей. Під час обшуку, проведеного 09.08.2024 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено зазначені у клопотанні речі. Слідча зауважила, що вилучене майно має значення для розслідування кримінального провадження в якості речового доказу, зокрема, з метою проведення у подальшому експертних досліджень, а тому є необхідність у накладенні на нього арешту.

Слідча та прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, подали заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримали, просили його задовольнити, що не перешкоджає розгляду клопотання.

ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на жорсткі диски та футболки, які належать йому, так як ноутбук і мобільний телефон належать його матері ОСОБА_4 , з якою він проживає разом.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що дійсно проживає в одному домоволодінні з сином ОСОБА_3 , має у своєму володінні мобільний телефон Huawei з побитим екраном та ноутбук «Lenovo», яким спільно користуються із сином, тому просила повернути їй зазначене майно.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку власників майна, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000661 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.

Згідно протоколу обшуку від 09.08.2024, проведеного у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено Ноутбук «Lenovo» B590 модель name 20206. s/n: НОМЕР_2 PN: НОМЕР_1 та зарядний пристрій до нього;жорсткий диск SP2504C (250 GB17200 rmp/8m) S/N:SO9QJ1ML228922; жорсткий диск SP0802N; 3 футболки чоловічі, а саме: сірого, хакі та темно-сірого кольору; мобільний телефон Huawei темно-зеленого кольору у пошкодженому стані, а саме пошкоджений дисплей.

Згідно з постановою слідчої слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_5 від 09.08.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області.

Положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку застосування арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

З наведеного вбачається, що розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст.170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції.

З огляду на викладене, враховуючи, що вилучене майно, про накладення арешту на яке порушується питання у клопотанні, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, слідча суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідча суддя, -

ухвалила:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 09.08.2024, а саме: на Ноутбук «Lenovo» B590 модель name 20206. s/n: WB 10106691 PN: НОМЕР_1 та зарядний пристрій до нього;жорсткий диск SP 2504C (250 GB17200 rmp/8m) S/N:SO9QJ1ML228922; жорсткий диск SP0802N; 3 футболки чоловічі: сірого, хакі та темно-сірого кольору; мобільний телефон Huawei темно-зеленого кольору у пошкодженому стані (пошкоджений дисплей), шляхом обмеження права користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали покласти на слідчу слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1