У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000622 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 332 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000622 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 332 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000622, відомості про яке внесено в ЄРДР 05.09.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.10.2024 року у лісовій місцевості в населеному пункті с. Камяниця, в напрямку в прикордонного знаку 240-241 на відстані 4000 метрів до Державного кордону України, було виявлено та затримано чотирьох осіб які мали на меті незаконно перетнути державний кордон України а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 поряд з цим, провідник який незаконно переводив даних осіб через державний кордон України вдався до втечі.

В ході проведення слідчих-розшукових дій встановлено, що організатором даного злочину є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який до даної незаконної діяльності також залучив: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , а також інших на даний час невстановлених осіб.

Надалі того ж дня, у зв`язку з наявною оперативною інформацію, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , безпосередньо до державного кордону України з метою подальшого незаконного переправлення підвіз громадянин ОСОБА_8 якого було зупинено на транспортному засобі марки «SKODA», моделі «OCTAVIA A7», д.н.з. НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 , навпроти будинку під №94, вказаних осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , було доставлено для проведення огляду місця події за вищевказаною адресою.

Так, в ході проведення огляду місця події на запитання слідчого до ОСОБА_5 , про факт та обставини їх виявлення у напрямку державного кордону України в лісовій місцевості, останній зазначив, що він разом з ОСОБА_4 , хотіли незаконно перетнути державний кордон України. Так, 08.10.2024 близько о 19 год. з м. Ужгород до с. Камяниця їх привіз громадянин ОСОБА_8 на транспортному засобі марки «SKODA», моделі «OCTAVIA A7», д.н.з. НОМЕР_1 та передав іншій особі яка безпосередньо відвезла їх до лісової місцевості разом ще з двома особами які мали на меті незаконно перетнути Державний кордон України, і в подальшому передала ще одній особі яка їх безпосерденьо переправляла незаконно через державний кордон України. ОСОБА_8 мав організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України, за що мав отримати грошові кошти у розмірі 8000 доларів США з кожного, також з ними в подальшому мали перетнути незаконно державний кордон ще 2 осіб яких було виявлено разом з ними в лісовій місцевості, вказане також підтвердив ОСОБА_11 .

Зокрема ОСОБА_5 безпосередньо спілкувався з ОСОБА_8 про його незаконне переправлення через державний кордон України, виконував вказівки які останньому та ОСОБА_11 надавав ОСОБА_8 , їхав у транспортному засобі з м. Ужгород в напрямок державного кордону до с. Камяниця з ОСОБА_8 .

Також ОСОБА_5 зазначив, що він планував незаконний виїзд за кордон за допомоги ОСОБА_8 з метою уникнення від мобілізації, про що з останнім і домовлялись.

Поряд з цим, встановлено, що ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою, з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , а також іншими на даний час невстановленими особами, організував незаконне переправлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, з метою не бути викритими працівниками правоохоронних органів, ОСОБА_8 як організатор даного злочину відвіз до с. Камяниця ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_9 , на власному транспортному засобі 08.10.2024 року, організував доставку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з м. Ужгород до с. Камяниця з метою його подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.

ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , очікував останніх в контрольовано прикордонному районі на власному транспортному засобі, де в ході зустрічі 08.10.2024 з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ще одною невстановленою особою яка організовувала доставку з м. Ужгород до с. Камяниця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та іншими особами яких мали незаконно переправити через державний кордон України, посадив до власного транспортного засобу ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 , та відвіз їх до лісової місцевості в напрямку в прикордонного знаку 240-241 на околиці с. Камяниця, де останній мали переправити незаконно через державний кордон України.

Надалі у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з врятуванням життя людей та майна, враховуючи, що у автомобілі можуть знаходитися інші особи, яких могли незаконно переправити через кордон чи інші речі, що можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, на підставі добровільної згоди ОСОБА_9 08.10.2024 було проведено обшук автомобіля Jeep Compas р.н.з. НОМЕР_2 .

08.10.2024 у в ході проведення обшуку автомобіля марки Jeep Compas р.н.з. НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ), власником якого є ОСОБА_12 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_4 , було вилучено: Jeep Compas р.н.з. НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ), разом з ключами від замка запалювання та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та який належить ОСОБА_12 .

Постановою слідчого у вищевказаному кримінальному провадженні від 09.10.2024 зазначені речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

09 жовтня 2024 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Ухвалою слідчого судді від 21.10.2024 клопотання повернуто прокурору Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 для доопрацювання та яке останньою отримано 28.10.2024.

З клопотання про арешт майна слідує, що метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів протиправної діяльності фігурантів у даному кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що зазначене в клопотанні майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та вказані предмети мають значення для досудового розслідування, необхідні для проведення ряду слідчих дій, досліджень, у тому числі призначення та проведення ряду експертиз з метою встановлення фактів причетності особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення, та відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України.

Автомобіль марки Jeep Compas р.н.з. НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ), разом з ключами від замка запалювання та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та який належить ОСОБА_12 . На вказаному автомобілі здійснювалось переміщення осіб по території Закарпатської області, та транспортування таких до кордону України з метою його переходу, тобто у вказаному випадку вказаний матеріальний об`єкт, був одним із знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 114-1, 332 КПК України.

Прокурор зазначає, що вказані обставини обумовлюють процесуальну необхідність арешту майна саме з метою його збереження, у проміжок часу, який пов`язаний зі строком досудового розслідування, передбачений ст. 219 КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду клопотання. При цьому, прокурор подала заяву, згідно якої просить розглянути клопотання про арешт майна без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату у час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно змісту ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000622 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України та ч. 2 ст. 332 КК України.

Згідно наданого витягу з ЄРДР досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочато за тим фактом, що 05.09.2024 надійшло повідомлення про те, що особа ОСОБА_13 , мешканець Ужгородського району за попередньою змовою за встановленими на даний час особами організували незаконний канал переправлення громадян України через Державний кордон України, всупереч обмежень, передбачених законодавством України, за грошову винагороду. З повідомлення ВМП ГУНП в Закарпатській області (вх. № 170 від 06.09.2024) мешканці Закарпатської області перешкоджають законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в умовах воєнного стану шляхом незаконного переправлення громадян України через державний кордон України з метою уникнення від мобілізації.

Згідно протоколу огляду місця події від 08.10.2024 року такий був проведений старшим слідчим 1-го відділення слідчого відділу УСБ України в Закарпатській області капітаном юстиції ОСОБА_14 в період з 22:44 год. до 23:06 год. в рамках кримінального провадження №0000622 від 05.09.2024 року. Огляд проводився на ділянці дороги за адресою АДРЕСА_4 , де виявлено автомобіль марки Jeep Compas д.н.з. НОМЕР_2 , що перебуває в користуванні гр. України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В ході огляду вказаний автомобіль виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Redmi 9C NFC IMEI НОМЕР_5 , IMEI 2 НОМЕР_6 , серійний номер НОМЕР_7 , до якого вставлена картка оператора мобільного зв`язку з номером телефон НОМЕР_8 ; рацію чорного кольору марки Voyager; автомобіль сірого кольору марки Jeep Compas д.н.з. НОМЕР_2 з ключами до замка запалювання та свідоцтвом про реєстрацію.

Постановою старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_14 від 09.10.2024 року у кримінальному провадженні за №0000622 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України та ч. 2 ст. 332 КК України вилучені речі визнано речовими доказами.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль «Jeep Compass» реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_12 .

Під час допиту 09.10.2024 року свідок ОСОБА_4 пояснив серед іншого, що під час руху біля н.п. Великі Лази, біля них почав слідувати ТЗ «Джип» р.н. НОМЕР_9 , який рухався разом з ними до самого міста Перечин. Далі в м. Перечин вони зупинились та до них в ТЗ «Шкода» з ТЗ « ОСОБА_15 » пересів один із затриманих на ім?я ОСОБА_16 , після чого вони продовжили рух до с. Кам`яниця.

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 09.10.2024 року, свідок ОСОБА_4 , на фотографії номер два, впізнав автомобіль марки «Jeep» чорного кольору з номерними знаками «АО62971С» який 08 жовтня 2024 року супроводжував автомобіль марки «Skoda» чорного кольору р/н « НОМЕР_10 » з н.л. НОМЕР_11 до м. Перечин з якого в подальшому в м. Перечин з автомобіля марки «Jeep» чорного кольору вийшла одна невідома особа одягнена в темний одяг з заднього пасажирського сидіння з лівої сторони по ходу

машини. Згідно довідки до протоколу на фото 2 зображений транспортний засіб марки «Jeep» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Під час допиту 09.10.2024 року свідок ОСОБА_7 пояснив серед іншого, що 25.09.2024 року він разом з батьком на залізничному транспорті сполученням «Київ-Ужгород» виїхали з м. Київ та попрямували до м. Ужгород, 26.09.2024 року, прибувши в м. Ужгород, вони поселилися в гуртожитку УжНУ. В подальшому його батько чекав на дзвінок від невідомих йому осіб, які організують його незаконне переправлення через державний кордон України. 08.10.2024 року орієнтовно о18:00 годин, батько повідомив йому, зателефонували та наказали збиратися та виходити, а також те, що за ним приїде автомобіль марки «Джип», чорного кольору. Вийшовши з гуртожитку помітив, що на мене вже очікує автомобіль марки «Джип», чорного кольору з номерним знаком НОМЕР_12 реєстрації.

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 09.10.2024 року, свідок ОСОБА_7 , останній на фотографії номер два, впізнав автомобіль марки «Jeep» чорного кольору з номерними знаками « НОМЕР_13 » яким 08 жовтня 2024 року забрали його з міста Ужгород близько 18-19 години вечора та доставили у невідоме місце в якому пересадили в інший транспортний засіб. Згідно довідки до протоколу на фото 2 зображений транспортний засіб марки «Jeep» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Під час допиту 09.10.2024 року свідок ОСОБА_5 пояснив серед іншого, що під час руху біля н.п. Великі Лази, біля них почав слідувати ТЗ «Джип» р.н. НОМЕР_14 , який рухався разом з ними до самого міста Перечин. Далі в м. Перечин вони зупинились та до них в ТЗ «Шкода» з ТЗ « ОСОБА_15 » пересів один із затриманих на ім?я ОСОБА_16 , після чого вони продовжили рух до с. Кам`яниця.

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 09.10.2024 року, свідок ОСОБА_5 на фотографії номер один, впізнає автомобіль марки «Jeep» чорного кольору з номерними знаками «АО62971С» який 08 жовтня 2024 року супроводжував автомобіль марки «Skoda» чорного кольору р/н « НОМЕР_10 » з АДРЕСА_5 з якого в подальшому в м. Перечин з автомобіля марки «Jeep» чорного кольору вийшла одна невідома особа одягнена в темний одяг з заднього пасажирського сидіння з лівої сторони по ходу машини. Згідно довідки до протоколу на фото 1 зображений транспортний засіб марки «Jeep» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.10.2024 року надано дозвіл на проведення огляду у кримінальному провадженні за №0000622 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 року, автомобіля марки Jeep Compas д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився на ділянці дороги, що прилягає до домоволодіння АДРЕСА_4 , що перебуває в користуванні гр. України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та належить на праві власності ОСОБА_12 , який фактично проведено 08.10.2024 року в період з 22.44 по 23.06 год.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження за №0000622 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України та ч. 2 ст. 332 КК України, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України та подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 114-1 КК України та ч. 2 ст. 332 КК України.

Частиною 1 ст.114-1 КК України передбачено відповідальність за перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період

Частиною 3 ст.332 КК України передбачено відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод , вчинені способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища.

Обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не доведено, що майно, на яке прокурор просять накласти арешт, має значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, та що вказані речі відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України для визнання їх речовими доказами. Вказане майно, в розумінні диспозиції ч. 1 ст. 114-1 та ч. 2 ст. 332 КК України не є предметом вчинення вказаного кримінального правопорушення, крім того прокурором не наведено достатнього обґрунтування того, яким чином вказане майно може бути використане як доказ, для встановлення обставин вчинених кримінального правопорушення в межах вказаного кримінального провадження.

Як слідує із долучених до клопотання матеріалів на вказаному автомобілі здійснювалось переміщення осіб по території Закарпатської області, та транспортування таких до кордону України з метою його переходу, тобто у вказаному випадку вказаний матеріальний об`єкт, був одним із знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 114-1, 332 КПК України.

Проте, у клопотанні не зазначено які слідчі дії необхідно проводити у кримінальному провадженні з майном, на яке прокурор просить накласти арешт.

Також, прокурор не конкретизує, які саме сліди злочину зберіг на собі зазначений автомобіль, та наявність яких саме обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, передбачені статтею 91 КПК України, прокурор буде доказувати за допомогою цього речового доказу.

Крім того, індивідуальні характеристики автомобіля з використанням якого здійснювалось переміщення осіб по території Закарпатської області, які зафіксовані в протоколі обшуку, відповідно цей елемент об`єктивної сторони (перевезення за допомогою автомобіля) може бути доведений на підставі відповідного процесуального документу протоколу обшуку.

Крім цього, автомобіль не є предметом кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 114-1, 332 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 114-1, 332 КПК України, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах яких подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, про відсутність достатніх підстав для накладення арешту на автомобіль марки Jeep Compas р.н.з. НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ) разом з ключами від замка запалювання та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та який належить ОСОБА_12 , з метою забезпечення збереження речового доказу, так як стороною обвинувачення не доведено, яке доказове значення у кримінальному провадженні має вказане майно.

Сама лише констатація факту, що вказане майно має значення речових доказів не є достатнім мотивом для висновку, що вони підтверджують відповідні факти та обставини, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку накладення арешту на майно не буде відповідати розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

При цьому, у своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Необхідності накладення арешту на вказане майно з інших підстав, ніж забезпечення збереження речових, доказів прокурор у клопотанні не зазначав.

Відповідно до положень ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, доводи клопотання про арешт майна слідчий суддя вважає необґрунтованими, а правові підстави для його застосування недоведеними, у зв`язку із чим приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до положень п.2, ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Керуючись ст.ст. 169,170-173, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000622 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 332 КК України, про арешт майна,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1