Житомирський апеляційний суд
Справа №285/445/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/434/24
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі в режимі відеоконференції в залі суду судове провадження №285/445/24 за апеляційною скаргою прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.06.2024,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою відмовлено у розгляді клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Звягельської прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000092, внесеного до ЄРДР 20.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, про застосування до речових доказів, які є предметом кримінального правопорушення спеціальної конфіскації.

Прокурор ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого, погоджене прокурором та застосувати у кримінальному провадженні №0000092 спеціальну конфіскацію шляхом примусового безоплатного вилучення у власність держави речових доказів, які є предметом вказаного кримінального правопорушення, власника яких в ході проведення досудового розслідування не встановлено та які зберігаються у комірці відділення «Північно-3ахідне№113» відділення банку №2 АГ КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 99, які згідно акту прийому-передачі майна від 06.06.2024 передані на зберігання, а саме: грошові кошти номіналом 200 гривень, серією та номером ГТ 6273980 та номіналом 500 гривень - серія та номер НОМЕР_1 . При цьому, зазначає, що судом не враховано, що чинний КПК України, чітко регулює ч.9 ст.100 КПК України у закритому провадженні питання про спеціальну конфіскацію та не розмежовує поняття «суд» та «слідчий суддя». Звертає увагу, що в цій частині ст.100 КПК України зазначено, що у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. Таким чином, можливо прийти до висновку, що питання спеціальної конфіскації та долі речових доказів у закритому проваджені вирішується слідчим суддею (судом), у спосіб, який передбачений для стадії досудового розслідування. Звертає увагу і на те, що слідчий суддя та суд, виходячи зі змісту п.18 ч.1 ст.3 КПК України, вправі вирішити питання щодо спеціальної конфіскації шляхом примусового безоплатного вилучення у власність держави грошових коштів у загальній сумі 700 грн. Вважає, що враховуючи те, що підозрюваної особи у вказаному провадженні не встановлено, обвинувальний акт до суду не скеровувався, тому клопотання про застосування спеціальної конфіскації підлягає розгляду слідчим суддею Новоград-Волинського міськрайонного суду за місцем проведення досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора в підтримку своїх апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вважає апеляційний суд, зазначених вимог кримінального процесуального законодавства слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого було дотримано.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.

В свою чергу, як убачається з матеріалів провадження №285/445/24, 19.06.2024 слідчий СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому просила застосувати у кримінальному провадженні № 0000092, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, до речових доказів, які є предметом кримінального правопорушення, власника яких у ході проведення досудового розслідування не встановлено, та які зберігаються у комірці відділення «Північно-Західне №113» відділення банку № 2 АТ КБ ПриватБанк, що розташований за адресою: вуд. Перемоги, 99, м. Житомир, згідно акту прийому-передачі майна на зберігання від 06.06.2024 року, а саме: грошові купюри номіналом 200 грн, серія та номер ГГ 6273980 та 500 грн, серія та номер НОМЕР_1 , спеціальну конфіскацію шляхом їх примусового безоплатного вилучення у власність держави.

Клопотання обґрунтувано тим, що 20.01.2024 близько 00 год. 50 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 надав працівникам поліції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області неправомірну вигоду у сумі 700 гривень за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

20 січня 2024 року СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області по даному факту внесено відомості до ЄРДР під №0000092 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

В ході досудового розслідування 20.01.2024 під час огляду місця події в салоні службового автомобіля поліцейських марки «СКС MOU 04МП» н.з. НОМЕР_2 на підлокітнику між передніми сидіннями виявлено та вилучено дві грошові купюри номіналом 200 грн, серія та номер ГГ 6273980 та 500 грн, серія та номер НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_8 .

Постановою слідчого від 20.01.2024 вилучені грошові кошти в сумі 700 грн., визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження №0000092 від 20 січня 2024 року.

26.01.2024 слідчим суддею Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/445/24 накладено арешт на грошові купюри номіналом 200 гривень, серія та номер ГГ 6273980 та 500 грн., серія та номер НОМЕР_1 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

30.04.2024 слідчим СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області прийнято рішення про закриття кримінального правопорушення № 0000092, внесеного до ЄРДР 20.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України.

За результатами судового розгляду цього клопотання, слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження закрито слідчим, а тому клопотання слідчого подане в порядку ч.9 ст.100 КПК України про долю речових доказів (спеціальна конфіскація) вирішується судом, а не слідчим суддею.

Дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді.

В даному випадку, апеляційний суд зважає на правові висновки викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 квітня 2024 року (справа № 554/2506/22, провадження №51-4350кмо23), згідно яких порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

В свою чергу, відповідно до ч.9 ст.100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч.9 ст.100 КПК про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

В зв`язку з викладеним апеляційний суд вважає необґрунтованим посилання (фактично основне) прокурора на те, що питання спеціальної конфіскації та долі речових доказів у закритому проваджені вирішується слідчим суддею, у спосіб, який передбачений для стадії досудового розслідування.

Таким чином, істотних порушень вимог положень КПК України, які були б безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.06.2024, якою відмовлено у розгляді клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Звягельської прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000092, внесеного до ЄРДР 20.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, про застосування до речових доказів, які є предметом кримінального правопорушення спеціальної конфіскації, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: