Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

9 cерпня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

До Київського апеляційного суду надійшла справа про адміністративне правопорушення з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.03.2024, якою на ОСОБА_3 накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

09.04.2024 автоматизованою системою документообігу суду для здійснення апеляційного розгляду справи визначено суддю Київського апеляційного суду ОСОБА_2 .

30.05.2024 суддя ОСОБА_2 подав заяву про самовідвід, в якій зазначав, що загальновідомою є та обставина, що відносно нього Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні і наразі виконуються вимоги ст.290 КПК України.

А тому, посилаючись на п.п.1, 2 ч.7 ст.56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що відповідає п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, а також на практику Європейського суду з прав людини у контексті суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності, суддя вказував, що хоча наявність кримінального провадження не викликає у нього суб`єктивного ставлення до розгляду вказаної справи, однак з метою запобігання виникненню будь-яких сумнівів у стороннього спостерігача щодо його неупередженості або конфліктних ситуацій, він вважав за необхідне заявити самовідвід.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.06.2024 у задоволенні заяви про самовідвід було відмовлено.

20.06.2024 і 25.07.2024 суддя ОСОБА_2 знову заявляв собі самовідводи з аналогічних підстав, в яких додатково зазначав, що вже ті обставини, що він заявляє собі самовідвід, і що Вищою радою правосуддя розглядається скарга ОСОБА_5 щодо вчинення ним дисциплінарного проступку, можуть викликати сумніви в його неупередженості

Постановами Київського апеляційного суду від 04.07.2024 та від 29.07.2024 у задоволенні заяв про самовідвід також відмовлено.

06.08.2024 суддя ОСОБА_2 в черговий раз заявив самовідвід, який обґрунтовує вказаними раніше підставами.

В судове засідання ОСОБА_3 і захисник ОСОБА_4 , які про дату, час і місце розгляду заяви про відвід були повідомлені належним чином, не прибули і не повідомили про поважні причини. Відтак, згідно з ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи у заяві про самовідвід, приходжу до таких висновків.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які регулюють порядок та підстави заявлення відводу або самовідводу судді, а також процедуру розгляду такої заяви.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету адміністративного стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення у справах "Надточій проти України", "Лучанінова проти України"), вважаю, що заява про відвід повинна бути розглянута за аналогією закону, тобто у передбаченому ст.81 КПК України порядку іншим суддею, визначеним автоматизованою системою документообігу суду.

Згідно з ст.1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Аналогічні доводи в заявах судді ОСОБА_2 про самовідвід вже перевірялися суддями Київського апеляційного суду, які тричі відмовляли в їх задоволенні. Оскільки ніяких нових доводів заява не містить, вважаю, що недоцільно повторно їх перевіряти і у такий спосіб, фактично, переглядати рішення своїх колег, які є обов`язковими для виконання.

А тому у задоволенні заяви про самовідвід судді ОСОБА_2 належить відмовити.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.81 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1