Справа № 216/5625/24
Провадження № 1-кс/216/1982/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

13 вересня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання старшого слідчого слідчого відділу Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, яка має професійно-технічну освіту, офіційно не працює, незаміжня, неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0001783 від 06 вересня 2023 року,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

підозрювана ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2024 року до суду надійшло вказане клопотання слідчої про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване таким.

Слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001783 від 06 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11 вересня 2024 року о 18:18 год. ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

12 вересня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних речовин, вчинених за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

Встановлені під час досудового розслідування обставини, які підтверджуються доданими до цього клопотання матеріалами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 указаного кримінального правопорушення та існування ризиків, що підозрювана, перебуваючи на свободі та побоюючись суворого покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно вливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Посилаючись на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків і запобігання існуючим ризикам, слідча просила застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки більш м`які запобіжні заходи у даному випадку є недостатніми.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 клопотання слідчої підтримав і просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_7 , кожен окермо, проти задоволення вказаного клопотання заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді застави, посилаючись на конкретні обставини справи та особу підозрюваної, зокрема, недоведеність заявлених ризиків, відсутність попередніх судимостей і повне визнання вини.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), тому можуть бути застосовані лише за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує таке.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. Не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. При цьому метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001783 від 06 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11 вересня 2024 року о 18:18 год. ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

12 вересня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних речовин, вчинених за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні матеріалами, а саме:

- витягом з ЄРДР цього кримінального провадження;

протоколами від 18.11.2023 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно мобільних терміналів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , якими користувалась ОСОБА_5 ;

протоколами допиту свідка ОСОБА_9 про відомі йому обставини злочинної діяльності ОСОБА_5 та її співучасників, а також про обставини незаконного збуту ОСОБА_5 йому 20.08.2024 психотропної речовини метамфетаміну за грошові кошти в сумі 1 300 грн у ході оперативної закупки, яку він здійснював у якості «покупця»;

протоколом пред?явлення свідку ОСОБА_9 для впізнання за фотознімками ОСОБА_5 ;

протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які брали участь в якості понятих у підготовці та документуванні кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 ;

протоколом від 20.08.2024 огляду та помітки грошових коштів в сумі 1 300 грн;

протоколом огляду від 20.08.2024 особистих речей ОСОБА_9 ;

протоколом від 20.08.2024 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_5 психотропної речовини метамфетаміну;

протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_5 ;

протоколом огляду від 20.08.2024 ділянки місцевості, розташованої біля нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого ОСОБА_9 добровільно видав слідчому збуту йому ОСОБА_5 психотропну речовину метамфетамін у полімерному сліп-пакеті; протоколом дослідження інформації, отриманої в результаті застосування технічних засобів;

висновком судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 23.08.2024 № 19/104-24/33996-НЗПРАП, за яким указана кристалічна речовина жовтого кольору, добровільно видана 20.08.2024 ОСОБА_9 , масою 0,2674 г містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін масою 0,2119 г;

протоколом обшуку житла ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено й вилучено дві полімерні ємності, 9 полімерних сліп-пакетів з кристалічними речовинами, мобільний телефон «Redmi 9А» з sim-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Mi Note», з sim-картами операторів мобільного зв`язку НОМЕР_4 , НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 10 702 грн, з яких одна банкнота номіналом 200 грн (ЕЕ8643113) є однією з банкнот, які були заздалегідь оглянуті та описані працівниками поліції, 20.08.2024 використовувались в ході оперативної закупки метафетамну і були передані ОСОБА_5 «покупцем» ОСОБА_9 в якості оплати за збуту йому психотропну речовину;

показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які брали участь в даному обшуку в якості понятих;

висновком судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 12.09.2024 № 19/104-24/36953-НЗПРАП, згідно з яким вилучена в ході вказаного обшуку у полімерній ємності кристалічна речовина масою 9,0920 г містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін масою 7,2409 г;

постановами про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 23 серпня 2024 року та від 06 вересня 2024 року, які підтверджують фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити це правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Вирішуючи питання щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя бере до уваги таке.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

При цьому підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є уродженкою м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, має професійно-технічну освіту, офіційно не працює, незаміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судима, належного їй рухомого та нерухомого майна не має, на обліках не перебуває, тяжких/хронічних захворювань та інвалідності не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаєза адресою: АДРЕСА_5 , яку орендує близько півроку.

Оцінивши на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів всі обставини в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують, з огляду на таке.

Усвідомлюючи скоєне та побоюючись суворого покарання, яке загрожує їй у разі доведеності вини, підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

При цьому підозрювана офіційно не працює й стабільного джерела доходу не має, належного їй рухомого та нерухомого майна також не має, тобто не має законних і достатніх засобів для існування. Крім того, остання незаміжня та утриманців не має, що в сукупності свідчить про відсутність у неї міцних соціальних зв`язків, які б могли стримувати її залишити межі міста.

Водночас підозрювана може незаконно впливати на свідків шляхом здійснення тиску на них з метою зміни їх показань на її користь, чим буде перешкоджати встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Разом з тим, ОСОБА_5 за відсутності постійного законного джерела доходу може продовжитти займатись злочинною діяльністю, пов?язаною з незаконним збутом психотропних речовин.

Аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено достатні підстави вважати, що підозрювана дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, необхідного для запобігання існуючим ризикам, слідчий суддя зважає на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У справі «Смірнови проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ у справі «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ у справі «Летельєр проти Франції»).

Разом з тим відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд, крім інших обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Крім того, у справі «Москаленко проти України» ЄСПЛ зазначив, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Оцінюючи наведені вище обставини, слідчий суддя також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Разом з тим ЄСПЛ звертає увагу, що вирішуючи питання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. При цьому ЄСПЛ підкреслює, що визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до неї може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим ОСОБА_5 не є особою похилого віку, інвалідності не має, тяжкими та хронічними захворюваннями, які б перешкоджали її утриманню під вартою не страждає, що свідчить про відсутність даних, які б вказували на неможливість застосування до неї такого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість і ступінь суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватою, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих їй дій, дані про особу підозрюваної, а саме її вік, стан здоров`я, сімейний і майновий стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено, що саме такий запобіжний захід відповідає тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу підозрюваної, а також є співмірним з реально існуючими ризиками, запобігти яким, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу, - неможливо.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даних фактичних обставинах не буде ефективним і доцільним, оскільки застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної, тому слідчий суддя не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобігання наявних ризиків та виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

При цьому слідчий суддя вважає, що таке обмеження права ОСОБА_5 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконанняпідозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ураховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий і сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу та наявні ризики, слідчий суддя дійшов висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є в кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є застава, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, в розмірі п`ятидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 грн, який не є завідомо непомірним. Слідчий суддя вважає, що саме такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками й достатнім стримуючим засобом, який зможе забезпечити гарантії належної поведінки підозрюваної та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 09 листопада 2024 року включно.

Визначити заставу в розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії цієї ухвали.

У разі внесення застави й звільнення підозрюваної з-під варти, зобов`язати її прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та покласти на неї строком до 09 листопада 2024 року включно такі обов`язки:

- не відлучатися з м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

- утримуватися від спілкування зі свідками в цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

Дія ухвали закінчується о 24.00 год. 09 листопада 2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження та направити директору державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1