ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/2225/24 Номер провадження 11-сс/814/636/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участі:

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2024 року про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 07.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2024 року клопотання прокурора задоволено.

Накладено арешт шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження на:

дров`яну деревину породи «липа» різного діаметру та довжини об`ємом близько 72 м.куб.

та бензопилу «STIHL MS180» у корпусі помаранчевого кольору серійний номер « НОМЕР_1 » з написом на шині «kamberg 14»,

бензопилу у корпусі помаранчевого кольору з написом «Goodluck» на шині,

пластмасову каністру білого кольору об`ємом 10 л частково наповнену рідиною, схожою на бензин,

пластмасову каністру синього кольору із залишками мастила, портфель сірого кольору з інструментами та запасним ланцюгом для бензопили,

одяг (футболка темно-синього кольору з абстрактним малюнком бірюзового кольору спереду, спортивні штани чорного кольору, кросівки сірого кольору), які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що власники майна не порушували вимоги чинного законодавства, так як на законних підставах здійснювали розчищення земельної ділянки, ( про що захисником надавалася дозвільна документація), вони не вчиняли ніяких кримінальних правопорушень, нікому ніякого матеріального збитку не завдавали та не завдали, і деревину та бензопили не викрадали.

Слідчий суддя проігнорував надані докази законності розчищення земельної ділянки моїми підзахисними та незаконно наклала арешт на майно.

Вилучене майно не може бути використано як доказ, так як ніяким чином не спричинено ніякої матеріальної шкоди, відсутнє існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення підзахисними, повністю відсутня правова підстава для арешту майна, так як відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Таким чином, відповідно до ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту не було, а подане клопотання прокурора було необґрунтованим, а тому не підлягало задоволенню.

Прокурор будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце апеляційного розгляду справи до апеляційного суду не з`явився.

Заслухавши суддю доповідача, адвоката ОСОБА_6 в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Колегією суддів установлено, що 07 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 внесені відомості за ч.1 ст. 246 КК України за фактом повідомлення про виявлення незаконного випилу дерев в полезахисній смузі біля садку поблизу с. Петрівка Полтавського району Полтавської області.

Як убачається із матеріалів провадження, 07 серпня 2024 року проведено огляд ділянки місцевості, що знаходиться в садку «Роменці», який розташований поблизу с. Петрівка Полтавського району Полтавської області, який по периметру та між відділами обсаджений полезахисними смугами. При огляді в одній із лісосмуг виявлено випил 166 дерев породи «липа», діаметрами пеньків від 15 см до 60 см. Крім цього на місці порубки виявлено та вилучено: -дров`яну деревину породи «липа» різного діаметру та довжини об`ємом близько 72 м.куб., яку передано під розписку на відповідальне зберігання до Петрівського старостинського округу Скороходівської селищної ради за адресою: вул. Центральна, 20, с. Петрівка, Полтавський район, Полтавська область; -бензопилу «STIHL MS180» у корпусі помаранчевого кольору серійний номер « НОМЕР_1 » з написом на шині «kamberg 14»; -бензопилу у корпусі помаранчевого кольору з написом «Goodluck» на шині; -пластмасову каністру білого кольору об`ємом 10 л частково наповнену рідиною, схожою на бензин; -пластмасову каністру синього кольору із залишками мастила; -портфель сірого кольору з інструментами та запасним ланцюгом для бензопили.

Також у ході огляду в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який перебував на місці злочину було вилучено одяг в якому він був одягнений під час порубки дерев, а саме: футболка темно-синього кольору з абстрактним малюнком бірюзового кольору спереду, спортивні штани чорного кольору, кросівки сірого кольору. Також ОСОБА_7 повідомив, що бензопили на місці події, паливно-мастильні матеріали та інструменти належать йому.

Присутній на місці події ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , повідомив, що відповідно до договору підряду, укладеного ним з ФОП « ОСОБА_9 » проводяться роботи з розчищення земельної ділянки саду від фруктових дерев та лісосмуг, документи на земельну ділянку та дозвільні документи на розчищення земельної ділянки знаходяться у ФОП « ОСОБА_9 ».

Постановою старшого слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 07 серпня 2024 року вилучені речі в ході проведення огляду визнані речовими доказами.

У рамках даного кримінального провадження, прокурором було ініційовано питання накладення арешту на це майно, яка задоволено слідчим суддею відповідно до ухвали від 15 серпня 2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку про те, що з метою збереження речового доказу в рамках зазначених матеріалів досудового розслідування вказане майно підлягає арешту, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Окрім того, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України.

Задовольнивши клопотання, з посиланням на зміст ст. 170 КПК України, слідчий суддя врахував, що в ньому йдеться не про арешт майна підозрюваного, а арешт майна, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, який допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до порядку, передбаченого ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку арешт майна викликаний необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій відносно вказаного майна, забезпечення його збереження на час досудового слідства та судового провадження у даному кримінальному провадженні.

При цьому, посилання адвоката на відсутність у клопотанні прокурора конкретних обставин кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування, колегія суддів вважає необґрунтованими, та таким, що не узгоджується з дійсним змістом такого клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що деревина, яку було виявлено неподалік ділянки місцевості, що знаходиться в садку «Роменці», який розташований поблизу с. Петрівка Полтавського району Полтавської області, є предметом злочину, зберегла на собі сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ, потрібні для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні.

Надані стороною захисту докази на підтвердження законності перебування в оренді ФОП ОСОБА_9 земельної ділянки та доказів законності проведення робіт по розчищенню такої земельної ділянки не спростовують необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно задля перевірки по факту незаконного походження деревини.

Колегія суддів не може не зазначити, що КПК України не вимагає, щоб на момент розгляду клопотання про арешт майна у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, та конкретну особу було повідомлено про підозру. Адже, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив доцільність накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

На переконання колегії суддів, вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя суду першої інстанції, накладаючи арешт на вищевказане вилучене майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати необґрунтованими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ані власником, ані його адвокатом не надано та колегією суддів не встановлено.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З огляду на викладене колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2024 року про арешт майна без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4