23.09.2024 Справа № 642/5736/24
Провадження № 1-в/642/172/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

особи, стосовно якої розглядається подання - ОСОБА_3 ,

представника ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Харкові подання начальника ВП №2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_5 про встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.03.2016 вироком Жовтневого районного суду м.Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

20.09.2024 на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_5 про встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На теперішній час ОСОБА_3 перебуває на обліку в ВП 2 ХРУП 3 ГУНП в Харківській області як особа, яка раніше засуджена.

В обґрунтування подання зазначено, що за період перебування на профілактичному обліку, ОСОБА_3 допускав порушення законодавства, у відношенні нього складались адміністративні протоколи, проводились поліцейськими бесіди профілактичного характеру та виносились попередження про недопущення в подальшому порушень. Однак, ОСОБА_3 ніяких висновків для себе не робив продовжуючи скоювати адміністративні правопорушення. Це свідчить про те, що ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, попередження пращівників поліції про недопущення скоєння правопорушень ігнорує.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 статті 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», начальник ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 просить встановити стосовно засудженого ОСОБА_3 адміністративний нагляд із застосуванням обмежень, а саме: зобов?язати являтись для реєстрації до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області кожен 1- й понеділок місяця з 09:00 до 13:00; заборонити вихід з домоволодіння за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 до 05:00 наступної доби; заборонити відвідування закладів, де реалізується спиртні напої на розлив; заборонити виїзд за межі міста Харкова та покидання місця мешкання на тривалий час без письмового дозволу начальника ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, вважав його необґрунтованим.

Представник ВП 2 ХРУП 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд встановити щодо ОСОБА_3 адміністративний нагляд строком на 12 місяців.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали, надані до суду в обґрунтування подання про встановлення адміністративного нагляду, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.ст. 1, 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд -це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції. Адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Відповідно до ст.158 КВК України адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.

Відповідно до положень п. в ст. 3, п. в ст. 4, ст.ст. 5, 6 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", за матеріалами органів внутрішніх справ нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Разом з тим, згідно п.6 постанови Пленуму Верховного суду України № 19 від 26.10.1995 року Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 березня 1986 року № 3 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 4 червня 1993 року), щодо осіб, зазначених у п.в ст.3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", належить перевіряти дані про вчинені ними правопорушення, а також законність та обгрунтованість застосування до них заходів стягнення.

Судовим встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 17.03.2016 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Однак, всупереч вищевикладеного, в матеріалах подання відсутні відомості щодо звільнення ОСОБА_3 з місць позбавлення волі.

Крім того, до матеріалів подання долучено копію постанови ГАБ №829611 від 13.09.2024, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Постановою ГАБ №829612 від 14.09.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Постановою ГАБ №829613 від 15.09.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.178 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51,00 грн.

Однак, вищевказані копії постанови відносно ОСОБА_3 не завірені належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства.

Частиною 1 ст.10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У Рішеннях Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року № 10-рп/99 та від 14 липня 2021 року№ 1-р/2021 зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Також ч. 5 ст. 10, п. 4 ч. 1 ст. 92 Основного Закону України регламентовано, що застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається виключно законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII, єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова, а у ч. 6 ст. 13 цього Закону вказано, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. Частинами 1, 2 ст. 14 передбачено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

При цьому за змістом ст. 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

У ч. 1 ст. 29 КПК України теж регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Тобто, згідно з Конституцією України, КПК України і зазначеними законами України, органи досудового розслідування, прокуратура та суд як державні органи, а також їх посадові особи при здійсненні своїх повноважень і в інших публічних сферах суспільного життя, зобов`язані використовувати лише державну мову. Це також стосується і прийняття до розгляду документів, складених лише українською мовою.

Викладене узгоджується, зокрема, з Рішенням Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 8-рп/2008, відповідно до якого види судочинства (конституційне, адміністративне, господарське, кримінальне та цивільне) є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення.

Проте, всупереч вищевикладеного, до матеріалів подання долучено попередження щодо недопущення поведінки, яка порушує громадський порядок відносно ОСОБА_7 , які викладені недержавною мовою.

Крім того, до подання не долучено жодного документу, який посвідчує особу відносно якої вирішується питання про встановлення адміністративного нагляду (паспорт, посвідчення тощо).

Відповідно до п. «В» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлення адміністративного нагляду можливе за наявності доказів, які б підтверджували, що вони, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушує громадський порядок і права інших громадян, вчиняє інші правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» разом з поданням до суду надсилаються копія вироку та матеріали, що свідчать про необхідність встановлення адміністративного нагляду за відповідною особою.

Однак, подання начальникаВП№2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_5 про встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_7 не містить належних доказів, які б підтверджували, що він, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушує громадський порядок і права інших громадян.

Таким чином, суд не вбачає законних підстав для встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 6, 9, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_5 про встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 23.09.2024.

Суддя ОСОБА_1