Номер провадження: 11-сс/813/1108/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника

ТОВ «Дунайська логістична група»

та власниці майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

представника директора

ТОВ «Дунайська логістична група» адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника власниці майна ОСОБА_7 та ТОВ «Дунайська логістична група» адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03 липня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000040 від 19.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03 липня 2024 року задоволено клопотання детектива підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_10 та накладений арешт на речі, грошові кошти та документи вилучені в ході проведення обшуку 13-14.06.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , (перелік майна зазначений в резолютивній частині оскарженої ухвали)

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник власниці арештованих грошових коштів ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу частково та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт накладений на грошові кошти в розмірі 47 321 доларів США та 50 євро.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що арештовані грошові кошти є приватною власністю ОСОБА_7 , яка є головним бухгалтером компанії ДП «БІ ЄНД ВАЙ».

Арештовані грошові кошти не були набуті кримінально протиправним шляхом, є особистими збереженнями ОСОБА_7 та не є і не можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення не здобуто жодних доказів того, що ОСОБА_7 причетна до даного кримінального провадження.

Грошові кошти зберігались на робочому місці ОСОБА_7 , оскільки вона мала намір піти у відпустку та поїхати за кордон, а тому з метою збереження грошей вона вирішила залишити їх у сейфі, який знаходився на її робочому місці.

Крім того адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в інтересах ТОВ «Дунайська логістична група», в якій просила частково скасувати ухвалу про арешт майна та постановити нову, якою скасувати арешт на майно (перелік майна вказує у скарзі на більш ніж 150 аркушах).

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що будь-якій посадовій особі ТОВ «Дунайська логістична група» у даному кримінальному провадженні про підозру повідомлено не було.

Прокурор в судовому засіданні не довів існування правових підстав для арешту майна, а також розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 та представник директора ТОВ «Дунайська логістична група» - адвокат ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційних скарг.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В силу ст.6 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. (ч.3 ст.132 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 зазначеної норми права встановлено, що метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, ч.10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Апеляційним судом встановлено, що підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000040 від 19.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службовими особами ТОВ «Дунайська Логістична Група» () у 2023 року шляхом невідображення в податковій звітності підприємства безоплатно отриманої сільськогосподарської продукції ухилились від сплати податків на загальну суму 19 631 339 грн.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Дунайська Логістична Група» у 2023 році мало господарські взаємовідносини з ТОВ «Сангрейс» (), які полягали у реалізації сільськогосподарської продукції «пшениця» урожаю 2021 року у кількості 7 498,22 тони.

Під час допиту в якості свідка директор ТОВ «Сангрейс» ОСОБА_11 повідомив, що згідно договору №01/11-23ПП від 02.11.2023 було реалізовано в адресу ТОВ «Дунайська Логістична Група» сільськогосподарську продукцію «пшениця» врожаю 2021 року у кількості 7 498,22 тони, зберігання сільгосппродукції здійснювалось у складських приміщеннях на території Чернігівської та Житомирської областей, у тому числі у фізичної особи ОСОБА_12 . Перевезення сільськогосподарської продукції «пшениця» врожаю 2021 року в адресу ТОВ «Дунайська Логістична Група» здійснювалось підприємством ТОВ «Так Бізтех» () згідно договору від 02.10.2023 №51.

Під час допиту в якості свідка ОСОБА_12 повідомив, що ніяких послуг зі зберігання сільськогосподарської продукції для ТОВ «Сангрейс» не здійснював, та ніяких договорів не укладав.

Окрім того, в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що директора ТОВ «Так Бізтех» ОСОБА_13 згідно вироку від 11.03.2024 справа №757/8939/24-к визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України (Підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб підприємців)

Також, в ході досудового розслідування директору ТОВ «Сангрейс» вручено вимогу щодо надання копій документів по взаємовідносинам з ТОВ «Дунайська Логістична Група», на виконання запиту посадовими особами підприємства надано копії документів щодо зберігання, транспортування, протокол контрольних випробувань ДП «Чернігівстандартметрологія» №1325 та інші документи.

В ході проведення аналізу наданих ТОВ «Сангрейс» документів встановлено, що протокол контрольних випробувань №1325 не видавався ТОВ «Сангрейс», а було надано іншій юридичній особі, згідно відповіді ДП «Чернігівстандартметрологія» від 27.03.2024 №449/14-07.

Окрім того, згідно наданих ТОВ «Сангрейс» товарно-транспортних накладних, на підставі яких здійснювалось перевезення сільськогосподарської продукції зі складського приміщення, розташованого у м. Кропивницький до місця розвантаження розташованого у м. Одеса, та зі співставленням з інформацією яка міститься в інформаційній підсистемі «Геопортал-Гарпун» встановлено, що автотранспортні засоби, якими перевозились ТМЦ перебували в інших регіонах України, а не в тих місцях, які зазначені в ТТН.

В подальшому в ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Дунайська Логістична Група» здійснює господарську діяльність за адресою: м. Одеса, пров. Мукачівський, буд.6/3, кв. (офіс) 5. Також встановлено, що за вказаною адресою здійснює діяльність ТОВ «Дунайська Логістична Група Сервіс» ().

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.05.2024 року, 13-14.06.2024, за вказаною адресою проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено, документи щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «ДЛГ» по взаємовідносинам з підприємствами контрагентами які знаходяться у картонних папках та папках скорошивачах, також ноутбук марки «Dell» модель «Latityde 5580» с/н НОМЕР_1 з зарядним пристроєм на якому містяться в електронному вигляді документи з реквізитами ТОВ «ДЛГ» - 1 шт.; Печатка циліндричної форми на мастичному кліше якої мітиться напис «*Україна* м.Одеса*Ідент.код НОМЕР_2 з обмеженою відповідальністю «Транс Кеа Логістік»***» - 1 шт. Листи формату А; з відтиском печатки Торгово-промислової палити Одеська регіональна філія на 3 арк.; Відеореєстратор марки «Hikvision» с/н AW6786801 1 шт. Грошові кошти у розмірі 47 321 доларів США та 50 євро, поміщені у сейф-пакет 500538312.

Постановою від 14.06.2024 року вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що ці матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обстави, що встановлюються під час кримінального провадження.

25.06.2024 року було оглянуто документи які містяться у картонних папках та папках скорошивачах, які були вилучені в ході проведення обшуку від 13-14.06.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою їх ідентифікації.

Окрім того, детективом винесено постанову про уточнення постанови про визнання та доручення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 26.06.2024 року.

В матеріалах провадження міститься аналітичний висновок, відповідно до якого в ході проведення аналітичного дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «ДЛГ» при здійсненні експортних операцій встановлені ймовірні порушення Податкового кодексу України в частині можливого заниження посадовими особами ТОВ «ДЛГ» доходів підприємства за 2023 рік у вигляді не відображення вартості безоплатно отриманої сільськогосподарської продукції на загальну суму 40 322 845,2 грн, що може призвести до зниження податку на прибуток підприємства за 2023 рік на загальну суму 7 258 112,13 грн.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності апеляційний погоджується з висновком слідчого судді про те, що вилучене під час проведення обшуку майно відповідає критеріям визначеним статтею 98 КПК України, на яке відповідно до положень частини 3, 10 ст.170 КПК України може бути накладений арешт, оскільки вилучені документи та ноутбук могли зберегти на собі сліди злочину, або можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В свою чергу арештовані грошові кошти ймовірно могли бути отримані юридичною особою ТОВ «Дунайська логістична група» внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

Так, вилучені стороною обвинувачення під час обшуку ноутбук та відеорегістратор можуть містити електронні докази, щодо здійснення незаконної фінансово-господарської діяльності ТОВ «Дунайська логістична група».

Накладення арешту, в даному випадку, необхідне для проведення огляду електронних носіїв інформації з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження, а також проведення комп`ютерно-технічних експертиз.

Щодо арешту майна на вилучені грошові кошти в сумі 47 321 доларів США та 50 євро, то вони мають ознаки майна (доходів), яке могло бути отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, із врахуванням аналітичного дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «ДЛГ» при здійсненні експортних операцій, відповідно до якого встановлені ймовірні порушення підприємством Податкового кодексу України в частині можливого заниження доходів у вигляді не відображення вартості безоплатно отриманої сільськогосподарської продукції на загальну суму 40 322 845,2 грн, що може призвести до зниження податку на прибуток підприємства за 2023 рік на загальну суму 7 258 112,13 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_8 не надала переконливих доказів, які б підтверджували, що вилучені грошові кошти належать її довірительниці ОСОБА_7 .

Легальність походження грошових коштів також не була доведена під час апеляційного розгляду.

Натомість органом досудового розслідування доведено факт ймовірного протиправного походження грошових коштів.

При цьому апеляційний суд критично оцінює доводи представника ОСОБА_8 про те, що гроші були вилучені на підприємстві ДП «БІ ЄНД ВАЙ».

Так, в обґрунтування своїх тверджень про це адвокат ОСОБА_8 надала апеляційному суду копію договору оренди нежитлових приміщень від 01 вересня 2021 року укладеного між орендодавцем ФОП ОСОБА_14 та орендарем ДП «Бі ЄНД ВАЙ», предметом якого є оренда приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.8.1 розділу 8 цього договору, строк його дії з 01.09.2021 року по 01.09.2024 року, тобто три роки.

Відповідно до п.2) ч.1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають в тому числі право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки.

Відповідно до ч.1 ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Системний аналіз вказаних правових норм дає підстави апеляційному суду для існування обґрунтованого сумніву у фактичній дійсності цього договору та його допустимості, як доказу на підтвердження доводів адвоката ОСОБА_8 .

Стосовно арешту на вилучені фінансово-господарські документи, то вони необхідні для перевірки версії сторони обвинувачення про те, що службові особи ТОВ «Дунайська логістична група» у період 2023 року, шляхом невідображення в податковій звітності підприємства безоплатно отриманої сільськогосподарської продукції, ухилились від сплати податків.

Під час апеляційного розгляду прокурор надав новий аналітичний продукт, відповідно до якого в ході проведення аналітичного дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «Дунайська логістична група» при здійсненні експортних операцій ймовірно не нараховано та не сплачено до державного бюджету України податок на прибуток в сумі 11 596 776 грн. та не нараховано та не сплачено ПВД у сумі 8 034 563.

Тобто, на теперішній час за версією органу досудового розслідування, службові особи ТОВ «Дунайська логістична група» ухилились від сплати податків на загальну суму понад 19 млн. гривень, чим завдали державі збитки на вказану суму.

З метою перевірки достовірності висновків викладених у новому аналітичному продукті, постановою детектива від 25 липня 2024 року у кримінальному провадженні була призначена судово-економічна експертиза і арештовані документи були передані експертам для проведення необхідних досліджень.

Арештовані фінансово-господарські документи є предметом судово-економічної експертизи, яка призначена з метою встановлення можливої суми не сплати податків ТОВ «Дунайська логістична група» та мають важливе доказове значення у даному кримінальному провадженні з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, а тому на даній стадії досудового розслідування існують підстави, передбачені ст.170 КПК України для накладення арешту на них.

Апеляційний суд наголошує, що питання про доцільність подальшого арешту на вилучене майно буде перевірено під час досудового розслідування на протязі нетривалого часу про що має бути постановлено відповідне процесуальне рішення, а власник/володілець цього майна, або його представник, вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК, у разі встановлення відсутності подальших підстав для арешту майна.

Що стосується посилання сторони захисту на незаконні дії правоохоронців під час вилучення майна, слідчий суддя вірно зазначив, що таке питання може ініціюватися шляхом подання скарги на дії слідчого до відповідного уповноваженого органу.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК, наклав арешт на документи, ноутбук, грошові кошти та інше майно.

Такий захід забезпечення кримінального провадження відповідає меті забезпечення збереження речових доказів, а отже слідчий суддя забезпечив своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності/володіння завданням кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а доводи апеляційних скарг адвоката ОСОБА_8 щодо незаконності ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

При цьому апеляційний суд зазначає, що можливі порушення з боку працівників ТУ БЕБ, на які посилаються представники можуть бути підставою для їх оскарження в порядку діючого КПК України.

Пунктом 1) ч.3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційні скарги представника власниці майна ОСОБА_7 та ТОВ «Дунайська логістична група» адвоката ОСОБА_8 без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги представника власниці майна ОСОБА_7 та ТОВ «Дунайська логістична група» - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 03 липня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000040 від 19.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4