УХВАЛА

29.10.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та повернення майна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати начальника Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 15.10.2024 з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 187 КК України, а також зобов`язати ОСОБА_4 повернути заявнику викрадену під час розбійного нападу зброю, глушник, тепловізійний приціл та мобільний телефон.

В обґрунтування скарги зазначено, що 15.10.2024 за фактом розбійного нападу на заявника працівників лісового господарства м. Житомира ОСОБА_3 було подано заяву до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

16.10.2024 дізнавачем СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 внесено відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 15.10.2024 (кримінальне провадження №10000310 за ч. 1 ст. 125 КК України).

Заявник зазначив, що події, які відбулися з ним 15.10.2024, мають ознаки розбійного нападу, оскільки крім побиття ОСОБА_3 працівниками лісового господарства м. Житомира у останнього було також викрадено наступне майно: глушник, тепловізійний приціл та мобільний телефон.

В судовому засіданні заявник підтримав скаргу та просив її задовольнити та врахувати, що ним помилково в скарзі зазначено кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 187 КК України, замість вірної ч. 4 ст. 187 КК України. Пояснив, що письмову заяву про вчинення кримінального правопорушення не писав, а факт вчинення кримінального правопорушення було зафіксовано шляхом телефонного повідомлення на службу 102.

Старший дізнавач СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 15.10.2024 не накладався, надав для ознайомлення матеріали кримінального провадження №10000310 від 16.10.2024.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги за відсутності представникаЖитомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Разом з цим, ч. 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Встановлено, що15.10.2024 заявник звернувся до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області шляхом повідомлення в телефонному режимі із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення.

16.10.2024 дізнавачем СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 внесено відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 15.10.2024 (кримінальне провадження №10000310 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України).

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року №139). Згідно з п.1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1) ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник в першу чергу має звернутися до уповноваженого державою органу із повідомленням про кримінальне правопорушення, в якому повинна зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

На слідчого, прокурора покладається законом обов`язок вчинити дії - внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, у певний строк не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, і розпочати досудове розслідування.

Відповідно до чинного кримінального процесуального закону дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. (ч. 4 ст. 40-1 КПК України).

Отже, попри те, що слідчий суддя здійснює судовий контроль за кримінальним провадженням, у дізнавача, прокурора є певний обсяг дискреційних повноважень. Зокрема, слідчий суддя не уповноважений приймати рішення щодо зобов`язання дізнавача повністю задовольнити клопотання заявника.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому, дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих/процесуальних дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції дізнання (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Враховуючи викладене, а також те, що відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 внесені до ЄРДР за №10000310 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України , слідчий суддя відмовляє в задоволенні вимоги щодо зобов`язання органу досудового розслідування внести відомості до ЄРДР із чітким зазначенням попередньої правової кваліфікації за статтями КК України, оскільки визначення, які саме відомості слід внести до ЄРДР належить до компетенції слідчого або прокурора, згідно ч. 5 ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69.

Таким чином, вимога скарги про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 15.10.2024 з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 187 КК України задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що вилучення иайна яке просить повернути заявник відбувалось на підставі ухвали суду, так само як і відсутні відомості про звернення слідчого з клопотанням до суду про арешт майна. Згідно ч.2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Припинення тимчасово вилученого майна передбачено ст. 169 КПК України і передбачає, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадку, передбаченому ч.5 ст. 171 КПК України.

В матеріалах кримінального провадження відсутнє подання слідчого про арешт майна та постанова слідчого судді про задоволення вказаного клопотання.

Отже слідчим було порушено вимоги законодавства що утримання тимчасово вилученого майна.

Крім того, відповідно до ч.5ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ст. 17 Конвенції прав людини і основаних свобод: 1.Кожна людина має право володіти майном як одноособово, такі разом з іншими. 2. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ч.1 і 5 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Визнання майна речовими доказами не повинно позбавляти їх власників права користування цим майном. Ухвалою судді на тимчасово вилучене майно арешт не накладався. Тому слідчий суддя вважає, що слідчий фактично вийшов за межі можливих варіантів щодо процесуальної долі такого майна, визначених частиною 1 ст.167 КПК України (арешт або повернення), за таких обставин приходить до висновку про задоволення вимог викладених в скарзі щодо повернення майна.

Враховуючи, що арешт на майно ОСОБА_3 , а саме: нарізний карабін Remington700 ADL RR 18073, глушник до зброї, тепловізійний приціл AGM Rattler V2 НОМЕР_1 , мобільний телефон Redmi A-2, дізнавачем в рамках кримінального провадження №10000310 від 16.10.2024 не накладався, таке майно має статус тимчасово вилученого та підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 168,169, 214, 303, 304, 307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу РВ ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області повернути власнику майна - ОСОБА_3 нарізний карабін Remington700 ADL RR 18073, глушник до зброї, тепловізійний приціл AGM Rattler V2 ts 19-256, мобільний телефон Redmi A -2.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1