Справа № 371/1314/18 Провадження № 1-кп/358/14/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальне провадження (справа № 371/1314/18, провадження № 1-кп/358/14/24) щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шубівка, Кагарлицького району Київської області, громадянина України, українця, маючого повну загальну середню освіту, одруженого, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України немаючого судимості,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що він 08.06.2018 близько 10 години 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, прибув до сінокосу, що знаходиться на відстані близько 400 метрів від будинку АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_7 виникла сварка, під час якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 08.06.2018 близько 10 години 40 хвилин, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклої неприязні, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, вихопив з рук ОСОБА_7 сільськогосподарські вила та, тримаючи їх обома руками, наніс один удар зверху донизу по правій частині голови ОСОБА_7 .

Такими своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 фізичного болю та заподіяв тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 21 від 17.07.2018 ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: рани забійного характеру в лобно-скроневій ділянці голови справа, струс головного мозку. Обидва наявні в потерпілого ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною другою статті 125 КК України, тобто заподіяння потерпілому ОСОБА_7 умисного легкого тілесного ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.

01 жовтня 2024 року під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подала до суду клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника та не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 не висловив заперечень проти задоволення клопотання сторони захисту.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

При вирішенні даного питання суд враховує наступні положення кримінального та кримінального процесуального кодексів України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України).

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК, здійснюється виключно судом.

На момент вчинення кримінального правопорушення, санкція частини 2 статті 125 КК України передбачала відповідальність у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

На даний час санкція вищевказаної статті передбачає таку ж саму відповідальність.

Станом на 08.06.2018 року діяла стаття 12 КК України в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011 року, яка передбачала наступну класифікацію злочинів за ступенем тяжкості: злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі злочині.

На момент розгляду даної справи діє стаття 12 КК України в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності з 01 липня 2020 року. Згідно ч. 2 статті 12 КК України в новій редакції, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, являється кримінальним проступком.

Частинами 1, 2 та 3 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно, ч. 2 статті 12 КК України має зворотну дію в часі у даному випадку, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_4 , класифікується зазначеною статтею як кримінальний проступок.

Відповідно до частини першої статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули такі строки: п.1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; п.2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За частиною третьою статті 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 17.06.2020 року №598/1781/17 (13-47кс20) звернула увагу на те, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (закінчення строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частина 2 ст. 49 КК України). Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно обвинувального акту 08 червня 2018 року, і ця обставина сторонами не заперечується, в тому числі і обвинуваченим.

Також суд враховує, що в період з 08 червня 2018 року по 01 жовтня 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 в розшуку не перебував, провадження по справі не зупинялося, від досудового розслідування та суду не ухилявся.

З огляду на наведене, з часу вчинення кримінального проступку минуло більше трьох років, тобто у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а тому наявні підстави для закриття кримінального провадження щодо нього.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 284 ч. 2 п.1, 285 ч. 1, 286 ч.ч. 1, 4, 350 КПК України, ст. ст. 12 ч. 2, 49 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності, і кримінальне провадження щодо нього, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 від 09.06.2018 - закрити.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богуславський районний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1