Справа № 584/1343/24
Провадження №1-кс/584/418/24
УХВАЛА
25.10.2024 м.Путивль
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Путивль Сумської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,
Своє погоджене з прокурором клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що за невстановлених в ході досудового розслідування обставин ОСОБА_5 придбав психотропну речовину, а саме амфетамін. У подальшому, у нього виник злочинний умисел спрямований на незаконний збут вказаної психотропної речовини.
23 жовтня 2024 року близько 14 год. 03 хв. «покупець» оперативної закупки в ході контролю за вчиненням злочину ОСОБА_8 , діючи за попередньою домовленістю на придбання у ОСОБА_5 психотропної речовини, зустрівся з ним на подвір`ї біля будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , де надав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 400 грн. за купівлю психотропної речовини амфетаміну. Після чого, ОСОБА_5 у порушення вимог щодо заборони обігу психотропних речовин, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, за власною ініціативою, попередньо домовившись з «покупцем» оперативної закупки ОСОБА_8 незаконно, умисно збув останньому фольгований згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору при цьому достовірно знаючи, що вказана речовина є «амфетаміном», за грошові кошти в сумі 400 грн., які отримані ОСОБА_8 від працівників поліції для проведення оперативної закупки.
У подальшому, в ході контролю за вчиненням злочину ОСОБА_8 добровільно видав поліцейським вказаний паперовий згорток з речовиною рослинного походження, який було упаковано, опечатано та направлено на експертизу.
Тобто, ОСОБА_5 в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року №60/95-ВР, незаконно збув амфетамін, який відповідно до постанови Кабінету міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», включений до списку №2 таблиці II, відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.
24 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
Посилаючись на існування ризиків його переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також продовження злочинної діяльності шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Дослідивши надані матеріали, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали таке клопотання з мотивів, аналогічних викладеним у ньому, підозрюваного та захисника, які просили обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, зокрема, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до ст.5 п.«С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Отже доводи слідчого та прокурора про доцільність перебування ОСОБА_5 під вартою до з`ясування джерел походження вилучених у нього під час обшуку наркотичних засобів є переконливими, як і доводи про те, що, перебуваючи на волі, він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що може перешкодити встановленню всіх обставин у кримінальному провадженні.
Підозрюваний ніде не працює, тобто не має засобів до існування, і підозрюється у збуті наркотичних засобів, а отже ризик вчинення нових правопорушень є досить високим.
Таким чином, наявні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити злочинну діяльність шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
Доводи підозрюваного та його захисника про протилежне є непереконливими.
Врахувавши зазначені ризики та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені цього кримінального правопорушення, інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 60 днів.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23 жовтня 2024 року, ОСОБА_5 фактично було затримано о 16 год. 16 хв. 23 жовтня 2024 року. Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (справа «Де Вільде, Оомс і Версип проти Бельгії»), саме з цього часу слід обчислювати строк тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 197 КПК України, слідчий суддя
Клопотання заступника начальника слідчого відділення Відділення поліції №2 (м.Путивль) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 задовольнити.
- прибувати до прокурора кожної середи щотижня;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі звільнення з-під варти він зобов`язаний виконувати покладені на нього судом обов`язки, невиконання яких тягне за собою звернення суми застави в дохід держави та подальшу заміну запобіжного заходу на більш суворий.
Ухвала підлягає негайному виконанню, але не неї може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1