УХВАЛА

05 серпня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання дізнавача сектору дізнання Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 (далі дізнавач), погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000965 від 27.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:
Дізнавач сектору дізнання Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.
В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні сектору дізнання Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000965 від 27.07.2024за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4ст. 358 КК України.
До Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення від працівників поліції про те, що 27.07.2024 близько 01 год. 17 хв. під час перевірки документів у особи ОСОБА_5 , було виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 , яке в подальшому вилучено.
27 липня 2024 рокупід час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 в ОСОБА_5 ,було вилученосвідоцтво про реєстрацію видане на ОСОБА_6 , серії НОМЕР_1 та поміщено до сейф-пакету Національна поліція України№CRI1177132.
Згідно постанови дізнавачавід 29.07.2024,посвідчення водія видане на ім`я свідоцтво про реєстрацію видане на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_1 ,в рамках вказаного кримінального провадження визнане речовим доказом.
Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
До початку розгляду клопотання дізнавачем подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, свідоцтво про реєстрацію видане на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_1 та поміщено до сейф-пакету Національна поліція України №CRI1177132, являється матеріальним об`єктом, що зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та відповідає вимогам речового доказу, передбаченим статтею 98 КПК України.
Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів та унеможливлення вчинення подальших дій пов`язаних із розпорядженням та використанням свідоцтва про реєстрацію виданого на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_1 та поміщено до сейф-пакету Національна поліція України №CRI1177132, які можуть призвести до втрати чи пошкодження, знищення слідів вчинення кримінального правопорушення, необхідно накласти на них арешт.
Також під час розслідування наявні підстави для призначення технічної експертизи документів та проведення слідчих (розшукових) дій з використанням вказаного посвідчення водія.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.
Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання дізнавача- задоволити.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію видане на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_1 та поміщено до сейф-пакету Національна поліція України №CRI1177132.
Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8