Провадження № 1-в/742/158/24
Єдиний унікальний № 742/2392/21
У Х В А Л А

іменем України

27 листопада 2024 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки, подання Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку суду у відповідність до діючого законодавства, а саме до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, відносно засудженого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Прилуцького міськрайонного суду від 24.11.2022 р. за ч. 1,2 ст. 185, ч.1 ст.357,70 КК України, до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 1 рік,

УСТАНОВИВ:

Фахівець Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області звернувся до суду з поданням для вирішення питання про приведення вироку Прилуцького міськрайонного суду від 24.11.2022 р. у відповідність до діючого законодавства, а саме до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ , за яким ОСОБА_4 , засуджений за ч. 1,2 ст. 185, ч.1 ст.357,70 КК України, до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 1 рік .

Представник органу пробації подав заяву про розгляд подання за його відсутності, просить подання задовольнити , а засуджений не з`явився,оскільки перебуває на військовій службі,про що свідчать матеріали органів пробації .

Прокурор у судовому засіданні вважав, що подання підлягає задоволенню шляхом приведення Вироку у відповідність до Закону України від 18.07.2024 року №3886-IХ.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Водночас 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024.

Згідно з положеннями зазначеного Закону, ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої - дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2270,00 грн.

Відповідно до змісту вироку Прилуцького міськрайонного суду від 24.11.2022 р. засуджений ОСОБА_4 по епізодам викрадення майна за яким судом був визнаний винним за ч.1,2 ст.185 КК України, вчинив крадіжки чужого майна (1 епізод 06. 06.2021р. на суму 767 грн., 2 епізод 06. 06.2021р. на суму 680 грн., 3 епізод 06. 06.2021р. на суму 1310 грн., 4 епізод 06. 06.2021р. на суму 1188 грн., ) що станом на день вчинення крадіжок складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2270,00 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, внесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Зважаючи на викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Отже, діяння, за вчинення якого ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України вироком Прилуцького міськрайонного суду від 24.11.2022 року , наразі не можуть вважатися кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність - два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Таким чином, Вирок Прилуцького міськрайонного суду від 24.11.2022 р. відносно ОСОБА_4 , засудженого за ч.1,2 ст. 185, ч.1 ст.357,70 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 1 рік, підлягає приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024р., а саме оскільки сума викраденого майна, по епізодам становила : (1 епізод 06. 06.2021р. на суму 767 грн., 2 епізод 06. 06.2021р. на суму 680 грн., 3 епізод 06. 06.2021р. на суму 1310 грн., 4 епізод 06. 06.2021р. на суму 1188 грн., ) , тобто була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність станом на 2021 рік (2270,00 грн.), тому суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого від призначеного покарання за ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

При цьому, оскільки, кримінальна караність частини діянь, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 усунута, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 необхідно вважати засудженим за ч.1 ст.185, ч. 1ст. 357,70 КК України до двох років обмеження волі, так як ч.1 ст.185 КК України ( епізод 06. 06.2021р. на суму 2989 грн.) , тобто не була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність станом на 2021 рік (2270,00 грн.) та ст. 357 ч.1 КК України не підпадають під декриміналізацію, суд приходить до висновку щодо продовження виконання вироку за ч.1 ст.185 , ч. 1ст. 357,70 КК України у вигляді обмеження волі, та відповідно до ст.75,76 КК України.

Таким чином, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, на підставі ч. 1 ст.5, ч. 2 ст.74 КК України, суд дійшов висновку, що подання Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. 533, 537, 539,615 КПК України, Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ,

ПОСТАНОВИВ:

Подання Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Прилуцького міськрайонного суду від 24.11.2022 р. у відповідність до діючого законодавства, а саме до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ - задовольнити .

Вирок Прилуцького міськрайонного суду від 24.11.2022 р. привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду від 24.11.2022 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що засуджений вироком Прилуцького міськрайонного суду від 24.11.2022 р. за ч. 1ст. 357,ч.1 ст.185, 70 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Продовжити виконання вироку Прилуцького міськрайонного суду від 24.11.2022 р. відносно ОСОБА_4 , засудженого за ч. 1ст. 357,ч.1 ст.185, 70 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі .

На підставіст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік (з дати винесення вироку), якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки , із покладенням відповідно ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_5