Справа № 953/9728/23
н/п 1-кс/953/6401/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000867,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

представник скаржника ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5

секретар судового засідання ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

До Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , в якій він просить зобов`язати прокурора Харківської обласної прокуратури Романа Ярового розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 від 19.08.2024 про відшкодування витрат, пов`язаних з викликом ОСОБА_2 як свідка для проведення допиту, та прийняти рішення в порядку ст. 220 КПК України.

Скарга вмотивована тим, що адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 19.08.2024 до Харківської обласної прокуратури подано клопотання про відшкодування витрат, пов`язаних з його викликом як свідка для проведення допиту, який відбувся 19.08.2024, в рамках кримінального провадження № 00000867 від 28.07.2023.

Однак, 02.09.2024 з порушенням встановлених ст. 220 КПК України строків від Харківської обласної прокуратури надійшла відповідь на клопотання ОСОБА_3 від 19.08.2024, яке розглянуто в порядку законодавства України про звернення громадян, хоча вказане клопотання подане і мало бути розглянуто в порядку статті 220 КПК України у триденний строк з винесенням вмотивованої постанови за результатом розгляду клопотання.

У судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_5 доводи, викладені у скарзі, підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки вона не обґрунтована.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, установив наступне.

Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області під процесуальним керівництвом Харківської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000867 від 28.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 332 КК України.

Нагляд за додержанням законів при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000867 від 28.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 332 КК України у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Харківської обласної прокуратури.

Адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 19.08.2024 до Харківської обласної прокуратури подано клопотання про відшкодування витрат, пов`язаних з його викликом як свідка для проведення допиту, який відбувся 19.08.2024 в рамках кримінального провадження №00000867 від 28.07.2023.

02.09.2024 прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 надано відповідь про те, що підстав для винесення постанови про відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, у зв`язку з викликом ОСОБА_2 до обласної прокуратури в межах кримінального провадження відсутні.

Такий висновок прокурора грунтувався, серед іншого, на тому, що ч. 3 ст. 122 КПК України передбачено виключний перелік витрат, які виплачуються потерпілим, цивільним позивачам та свідками.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.

Реалізація вказаного завдання здійснюється, зокрема, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів чи осіб з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене право породжує відповідний обов`язок органу досудового розслідування у передбаченому законом порядку відреагувати на такі звернення.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 26 КПК України передбачено, що кримінальне провадження ґрунтується на засадах диспозитивності. Це означає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Таким чином, надаючи оцінку доводам скарги слідчий суддя обмежений вимогами, заявленими скаржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

За визначенням, наведеним у п. 19) ч. 1 ст. 3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

За визначенням, наведеним у п. 25) ч. 1 ст. 3 КПК України, учасники кримінального провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Згідно ч. 1 ст. 66 КПК України свідок має право: 1) знати, у зв`язку з чим і в якому кримінальному провадженні він допитується; 2) користуватися під час давання показань та участі у проведенні інших процесуальних дій правовою допомогою адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу; 3) відмовитися давати показання щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї, що можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні ним, близькими родичами чи членами його сім`ї кримінального правопорушення, а також показання щодо відомостей, які згідно з положеннями статті 65 цього Кодексу не підлягають розголошенню; 4) давати показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, і користуватися допомогою перекладача; 5) користуватися нотатками і документами при даванні показань у тих випадках, коли показання стосуються будь-яких розрахунків та інших відомостей, які йому важко тримати в пам`яті; 6) на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для давання показань; 7) ознайомлюватися з протоколом допиту та заявляти клопотання про внесення до нього змін, доповнень і зауважень, а також власноручно робити такі доповнення і зауваження; 8) заявляти клопотання про забезпечення безпеки у випадках, передбачених законом; 9) заявляти відвід перекладачу.

Таким чином, у розумінні зазначених положень кримінального процесуального законодавства, свідок є учасником кримінального провадження, а не його стороною, проте, не позбавлений права звертатися до органу досудового розслідування із клопотаннями на свій власний розсуд, зокрема, і з клопотанням про відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для давання показань.

Втім, слідчий суддя зазначає, що процесуальне рішення у формі постанови слідчим/дізнавачем/прокурором відповідно до положень ч. 1 ст. 220 КПК України за зверненням свідка не приймається.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурор ОСОБА_4 правомірно надав відповідь на клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 від 19.08.2024 про відшкодування витрат, пов`язаних з викликом ОСОБА_2 як свідка для проведення допиту у формі листа у порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян", яке може бути оскаржене до адміністративного суду за правилами КАС України.

Інші доводи і заперечення сторони скаржника означених висновків слідчого судді не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 н а бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000867, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений і підписаний 10.09.2024.

Слідчий суддя - ОСОБА_1