Справа № 459/958/20
Провадження № 1-кп/459/219/2023
УХВАЛА

судового засідання

11 листопада 2024 року колегія суддів Червоноградського міського суду Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді (м.Шептицький) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000137 від 24.01.2013 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п.7 ч.2 ст.115 КК України,-

в с т а н о в и л а:

В провадженні Червоноградського міського суду Львівської області перебуває кримінальне провадження № 0000137 від 24.01.2013 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п.7 ч.2 ст.115 КК України.

Захисник ОСОБА_7 подав клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст.49 КК України. Клопотання мотивує тим, що як вбачається зі змісту обвинувального акту, 27 грудня 2001 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні диско-бару «Чарлі», що по АДРЕСА_1 , з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки у суспільстві та громадських місцях, діючи з особливою зухвалістю безпричинно став виражатися нецензурними словами до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , внаслідок чого між вказаними особами виник конфлікт, який супроводжувався нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . В подальшому, близько 02:30 години, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу вказаного розважального закладу, продовжуючи хуліганські дії, в присутності ОСОБА_8 , умисно наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_6 , бажаючи настання наслідків пов`язаних із грубим порушенням громадського порядку та умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, умисно ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, продовжуючи хуліганські дії, з метою позбавлення життя ОСОБА_9 , умисно здійснив по ньому п`ять пострілів із вогнепальної зброї, калібру 7, 62 мм, спричинивши останньому тілесні ушкодження, які по тяжкості відносяться до тяжких, як небезпечні для життя в момент спричинення, та могли утворитись внаслідок вогнепальних ушкоджень з близької відстані і в даному випадку призвели до смерті. Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства з хуліганських мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України. Вважає, що ОСОБА_6 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження № 0000137 від 24.01.2013 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки ч. 1 ст. 49 КК України встановлено диференційовані строки давності, тривалість яких є пропорційною тяжкості кримінального правопорушення й суворості покарання, зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину. Ч. 2 ст. 49 КК України встановлено загальні строки давності та передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Визначені у ч. 1, 2 ст. 49 КК України строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Вказує, що в контексті ст.416 КПК України, при новому розгляді справи, суд вже обмежений покаранням,яке раніше було призначене обвинуваченому іншим складом суду з врахуванням того, що апеляційною інстанцією вирок був скасований не за апеляційною скаргою прокурора чи потерпілого.

Обвинувачений підтримав заявлене клопотання.

Прокурор заперечив проти клопотання з мотивів того, що умови для застосування ч.2 ст.49 КК України та звільнення ОСОБА_6 відсутні, вказане питання не може бути вирішене без дослідження всіх доказів та характеризуючих даних особи обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилаються сторони в клопотанні, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання виходячи з наведеного.

Вирішуючи клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України, суд виходить з того, що як вбачається зі змісту обвинувального акту, 27 грудня 2001 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні диско-бару «Чарлі», що по АДРЕСА_1 , з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки у суспільстві та громадських місцях, діючи з особливою зухвалістю безпричинно став виражатися нецензурними словами до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , внаслідок чого між вказаними особами виник конфлікт, який супроводжувався нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . В подальшому, близько 02:30 години, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу вказаного розважального закладу, продовжуючи хуліганські дії, в присутності ОСОБА_8 , умисно наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_6 , бажаючи настання наслідків пов`язаних із грубим порушенням громадського порядку та умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, умисно ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, продовжуючи хуліганські дії, з метою позбавлення життя ОСОБА_9 , умисно здійснив по ньому п`ять пострілів із вогнепальної зброї, калібру 7, 62 мм, спричинивши останньому тілесні ушкодження, які по тяжкості відносяться до тяжких, як небезпечні для життя в момент спричинення, та могли утворитись внаслідок вогнепальних ушкоджень з близької відстані і в даному випадку призвели до смерті. Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства з хуліганських мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину (ч.1). Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років (ч.2).

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що істотно позначається на досягненні мети покарання, виконанні завдань загальної і спеціальної превенції. Враховується також презумпція про втрату повністю або значною мірою суспільної небезпечності особи, яка тривалою законослухняною поведінкою після вчинення злочину демонструє своє виправлення. Передбачений ст. 49 КК УКраїни вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; 3) неухилення особи від слідства або суду.

Разом з тим, як зазначає ВС у постанові від 02.02.2023 року у справі № 735/1121/20, визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним. Ч.1 ст.49 КК України встановлено диференційовані строки давності, тривалість яких є пропорційною тяжкості кримінального правопорушення й суворості покарання (п.22,23 постанови).

За ч.4 ст.49 КК України, питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.

П.52,53,58 вказаної постанови від 02.02.2023 року у справі № 735/1121/20, ВС звертає увагу, що питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно з законом може бути призначено довічне позбавлення волі, відповідно до частини четвертої вищезазначеної статті вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк. Тобто навіть у разі вчинення особливо тяжкого злочину і спливу після цього п`ятнадцяти років винна особа на підставі дискреційних повноважень суду може бути звільнена від кримінальної відповідальності і не зазнати заходів кримінальної репресії. З огляду на викладене Велика Палата вважає, що особа, котра ухилялася від досудового розслідування або суду, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованих строків, передбачених частиною першою статті 49 КК, подовжених на час ухилення. Встановлені частиною другою цієї статті загальні строки повинні застосовуватися лише в разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто минуло більш як п`ять років з дня вчинення кримінального проступку і понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину.

Разом з тим, суд вважає, що встановлений ч.4 ст.49 КК України порядок звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється з певними особливостями і віднесений до дискреції суду. У таких випадках питання про застосування цього виду звільнення від кримінальної відповідальності вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки вчиненого злочину, особи винного та інших обставин. Тобто закінчення 15-річного строку давності, передбаченого для особливо тяжких злочинів, є підставою не обов`язкового, а факультативного звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому, вирішення питання про застосування ст.49 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності не можливе без реалізації положень ст.91 КПК України, в т.ч. тих, що стосуються події кримінального правопорушення та правильності правової кваліфікації такого, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, що є неможливим на даній стадії судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 376КПК України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст.49 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

ОСОБА_11 : ОСОБА_3

ОСОБА_2