Справа № 579/1767/24
У Х В А Л А

"05" грудня 2024 р. слідчий суддя Кролевецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевець клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Кролевець Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт із забороною підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло цілодобово або визначити розмір застави у межах, передбачених ст.182 КПК України.

На обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 01.08.2024 року у кримінальному провадженні №0000935 від 30.07.2024 року застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч.3 ст.152 КК України ОСОБА_5 (справа №579/1767/24).

Ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 24.09.2024 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до 30.10.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 22.10.2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000935 продовжено до шести місяців, а саме до 31.01.2025 року.

23.10.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.2 ст.146 КК України.

Вважає, що ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на підставі, яких обирався та продовжувався запобіжний захід на даний час відсутні. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під цілодобового домашнього арешту або визначення розміру застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків. Сам факт вчинення інкримінованих ОСОБА_5 правопорушень та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню, судовому розгляду у будь-який спосіб, не свідчить про недостовірність запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту або з визначенням розміру застави.

Також при розгляді вказаного клопотання просить суд врахувати дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що до кримінальної відповідальності він раніше не притягувався, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце проживання зі своєю матір`ю, батьком та меншин братом за адресою: АДРЕСА_1 , не має наміру перешкоджати встановленню істини у справі та здійснювати будь-який вплив на потерпілу чи свідків, які вже були допитані. Місце проживання потерпілої йому взагалі не відомо. ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем свого постійного проживання, за час досудового розслідування до суду не надано доказів про наявність у нього негативної репутації.

Крім того, на даний час не надано жодних належних доказів, що у випадку зміни запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 дійсно буде переховуватися чи вчиняти будь-які протиправні дії.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі. Додав, що досудове розслідування триває більше 4 місяців, потерпіла допитана, зібрані необхідні докази по справі, із плином часу ризики перестали існувати, тому цілодобовий домашній арешт або визначення розміру застави забезпечать дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника та просив задовольнити клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання. Додав, що ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати. ОСОБА_5 може намагатися вплинути на потерпілу, свідків з метою зміни їх первинних показів, або взагалі переховуватись від органу досудового розслідування. В рамках вказаного кримінального провадження, ще проводяться слідчі дії та експертиза.

Свідок ОСОБА_7 а судовому засіданні зазначила, що її син ОСОБА_5 проживає разом з нею, батьком та молодшим братом за адресою: АДРЕСА_1 . У разі зміни її сину ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або визначення розміру застави, вона гарантує, що ОСОБА_5 буде виконувати всі обов`язки підозрюваного та не буде їх порушувати.

Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно частини 4 цієї статті слідчий суддя розглядає дане клопотання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчатьпро: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цьогоКодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчим відділом відділення поліції № 1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000935 від 30.07.2024 року відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.152, ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_9 який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.3 ст.153, ч.2 ст.146 КК України.

01.08.2024 року ОСОБА_5 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

23.10.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.146 КК України.

01.08.2024 року відносно ОСОБА_5 слідчим суддею Кролевецького районного суду Сумської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.09.2024 року включно.

24.09.2024 року відносно ОСОБА_5 слідчим суддею Кролевецького районного суду Сумської області продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 30.10.2024 року без визначення розміру застави.

22.10.2024 року слідчим суддею Кролевецького районного суду Сумської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000935 від 30.07.2024 року за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України до шести місяців, а саме до 31 січня 2025 року.

Підставою для обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою були ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме:

-п.1 ч.1 ст.177 КПК України ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки він вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.152 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років у зв`язку з чим, перебуваючи на волі ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що відносно нього буде застосовано покарання у вигляді позбавлення волі, може почати переховуватися від органів слідства та суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних рішень та встановленню істини у кримінальному провадженні;

-п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_10 щодо зміни своїх первинних показань на його користь з метою пом`якшення його відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення у цьому ж проваджені, або уникнення відповідальності, незаконно впливати на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 з метою зміни своїх первинних показань на свою користь з метою пом`якшення відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення у цьому ж проваджені;

-п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як неодноразово мали місце заяви про вчинення ним аналогічних злочинів за фактами яких приймались рішення про списання матеріалів до архіву та окрім цього він офіційно не працевлаштований, що дає підстави вважати, що може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (за злочини, передбачені ч.3 ст.152, ч.2 ст.146 КК України, у вчиненні яких, підозрюється ОСОБА_5 передбачено покарання за ч.3 ст.152 КК України в виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, за ч.2 ст.146 КК України в виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк).

Разом з тим, на думку слідчого судді, із плином часу, вказані ризик зменшилися незначною мірою, але не настільки, щоб виключити вказані ризики або звести їх до малоймовірності. При цьому, завершення досудового розслідування та визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акту може спонукати підозрюваного до активних дій, у тому числі щодо переховування від органу досудового розслідування та суду.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку про продовження існування ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та відсутність підстав для зміни запобіжного заходу в виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або визначення розміру застави. Більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт або застава, не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 196, 201, 309, 376, 615 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.146 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.

Повний текст ухвали складено 06 грудня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1