ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/489/24 Справа № 697/2607/23 Категорія: ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора представника потерпілих обвинуваченого захисникаОСОБА_6 ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси матеріали кримінального провадження №0000028 від 16.03.2022, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 , на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2024, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Степанці, Канівського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого старшим науковим співробітником відділу фітогормонології інституту ботаніки ім. М.Г.Холодного Національно академії наук України, раніше не судимого,

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України у виді виправних робіт строком на 6 (шість) місяців з відрахуванням 10 % (десяти відсотків) із суми його заробітку в дохід держави.

- за ч.1 ст.122 КК України у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік з відрахуванням 10 % (десяти відсотків) із суми його заробітку в дохід держави.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначено до відбуття ОСОБА_8 покарання у виді 1 (одного) року виправних робіт з відбуванням за місцем роботи, з відрахуванням 10 % (десяти відсотків) із суми його заробітку в дохід держави.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 не обирався.

Прийнято рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., та потерпілої ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком ОСОБА_8 , 15.03.2022 близько 15 год. 30 хв., перебуваючи на території домоволодіння своїх батьків по АДРЕСА_3 , помітивши на території сусіднього домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_4 в цьому ж селі, в якому проживає подружжя Звірюків, знаходиться ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час словесного конфлікту переліз через паркан, і таким чином опинився на території сусідського домоволодіння, де на ґрунті довготривалих неприязних відносин, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , штовхнув його рукою у спину, від чого останній впав на землю, після чого наніс йому 5 ударів ногою в область ребер справа та 7 ударів дерев`яною палицею по голові, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітки з переломом одинадцятого ребра справа, травми голови зі струсом головного мозку, ран м`яких тканин голови, садна лівої кисті, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 02-01/720 від 25.10.2022 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Він же, ОСОБА_8 , 15.03.2022 близько 15 год. 35 хв., перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 , в якому проживає подружжя Звірюків, під час того як наносив удари ОСОБА_11 та прибігла і заступилася за нього, прикривши своїм тілом, його дружина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень останній, наніс їй 5 ударів палицею по голові, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді рани голови, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи № 02-01/695 від 11.10.2022 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_13 , не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, порушує питання про те, що оскаржуваний вирок підлягає зміні через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 15.03.2022 вчинено кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, та злочин передбачений ч.1 ст.122 КК України. Тобто, з часу вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, минуло понад 2 роки, а тому він підлягає звільненню від кримінального покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

У зв`язку з чим, вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_8 поширюються положення ст.49. 74 КК України, що регламентують звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності.

Крім того, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 підлягає звільнення від відбування призначеного покарання за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, застосування ч.1 ст.70 КК України є безпідставним та підлягає виключенню з резолютивної частини.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_14 , представника потерпілих ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі з наведених в ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 підлягає задоволенню.

Частинами 1 та 2 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і ґрунтуватись на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального, кримінального процесуального закону.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд вважає, що вони заслуговують на увагу.

За встановлених судом першої інстанції фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, та ч.1 ст.122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, є вірною, та ніким з учасників процесу не оспорюється, а відтак апеляційним судом і не переглядається.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які його обтяжують, і призначив ОСОБА_8 покарання у виді, а саме: за ч.1 ст.125 КК України у виді виправних робіт строком на 6 (шість) місяців з відрахуванням 10 % (десяти відсотків) із суми його заробітку в дохід держави; за ч.1 ст.122 КК України у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік з відрахуванням 10 % (десяти відсотків) із суми його заробітку в дохід держави.

Вид та розмір призначеного покарання прокурором в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд першої інстанції не звільнив ОСОБА_8 , від покарання, призначеного за ч.1 ст.125 КК України, за наявності для цього підстав, є слушними.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часті, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, віднесено до кримінальних проступків.

У відповідності з п. ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, і до набрання вироком законної сили минуло два роки.

Згідно з ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинив 15 березня 2022 року, тобто на час ухвалення вироку минув дворічний строк давності, і за відсутності відповідного клопотання він підлягав звільненню принаймні від призначеного за ч.1 ст.125 КК України, покарання у виді виправних робіт строком на 6 (шість) місяців з відрахуванням 10 % (десяти відсотків) із суми його заробітку в дохід держави.

При цьому перебіг давності не зупинявся і не переривався, оскільки обвинувачений не ухилявся від слідства або суду.

А тому суд, призначивши ОСОБА_8 , за ч.1 ст.125 КК України покарання, повинен був звільнити від нього у зв`язку із закінченням строків давності та не призначати покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ст.70 КК України.

Згідно з ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Тому неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто незастосування закону, який підлягає застосуванню, - положень п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України, і застосування закону, який не підлягає застосуванню, - положень ч.1 ст.70 КК України згідно з ст.408, 413 КПК України є підставою для зміни вироку суду першої інстанції, а саме, звільнення ОСОБА_8 , від покарання, призначеного за ч.1 ст.125 КК України, виключення з нього посилання на призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України і задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, ст. 407, ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_15 - задовольнити.

Вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2024 року, щодо ОСОБА_8 - змінити.

На підставі ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Виключити із резолютивної частини вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2024 року посилання на застосування ч.1 ст.70 КК України та призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання судового рішення.

Головуючий

Судді