Справа № 944/6669/24
Провадження №1-кс/944/822/24
УХВАЛА

02.12.2024 рокум.Яворів

Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , представників ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Яворові клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про незаконне затримання особи,

встановив:

02.12.2024 до слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про незаконне затримання особи ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що 19.11.2024 приблизно о 19:00 год. ОСОБА_4 повертався з роботи додому, його автомобіль зупинили представники ІНФОРМАЦІЯ_1 та проти його волі наказали йому їхати до ІНФОРМАЦІЯ_1 при цьому повістки йому не давали, протокол про адміністративне затримання не складали, у прийнятті та розгляді наявних при ньому документів, а саме довідка ВЛК, довідка про належність до релігійної організації Свідків Єгови, керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_1 було відмовлено, при цьому протиправно вилучивши телефон. Хоча попередньо, в червні 2024 року ОСОБА_7 добровільно прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_1 для оновлення даних, пройшов ВЛК та офіційно відмовився від бойової повістки за релігійними переконаннями як Свідок Єгови, в результаті чого проти нього було порушено кримінальну справу (ЄДР № 0000499) за ст. 336 КК України, провадження по якій було закрито на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України. Станом на 01.12.2024 ОСОБА_7 продовжує перебувати в умовах позбавлення волі в одному з приміщень ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . З урахуванням викладеного, адвокат просить зобов`язати звільнити утримувану особу в порядку ст.206 КПК України.

До матеріалів клопотання долучено витяг з ЄРДР, за яким Яворівським РВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000856 від 30.11.2024, в межах якого внесено відомості за ч.1 ст.146-1 КК України на підставі ухвали Яворівського районного суду №944/6560/24 від 27.11.2024 про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР викладених у заяві ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні заявник та його представник клопотання підтримали, просили таку задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Представники ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо задоволення клопотання заперечили вказавши, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем призваним за мобілізацією, про що надали підтверджуючі документи.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши пояснення учасників, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За приписами ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У відповідності до ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (ч.1).

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи (ч.2).

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи (ч.3).

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду (ч.3).

За приписами ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин (ч.1).

Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу (ч.3).

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору (ч.5).

Відповідно до ч.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відповідно до ст.211 КПК України, Строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

За приписами ч.2 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання (ч.2). У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню (ч.3).

Слідчий суддя повноважений вирішувати лише ті питання, що віднесені до його повноважень. Метою діяльності слідчого судді є недопущення порушення та/або відновлення прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. При цьому процесуальним законом визначено, які рішення вправі постановити слідчий суддя.

В межах ст. 206 КПК України та доводів скарги слідчий суддя може постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи та ухвалу, якою звільнити особу з під варти.

Водночас слід зауважити, що відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан задля протидії військовослужбовцям російської федерації та на теперішній час продовжено строк проведення загальної мобілізації.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п.1, 17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, оголошено про проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст.64, 65 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У відповідності до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Як убачається із змісту клопотання у даному випадку має місце незгода скаржника із діями посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 пов`язаними з мобілізацією.

Представник ОСОБА_3 у клопотанні вказала, що ОСОБА_4 офіційно відмовився від бойової повістки за релігійними переконаннями як Свідок Єгови, в результаті чого проти нього було порушено кримінальну справу (ЄДР № 0000499) за ст. 336 КК України, провадження по якій було закрито на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно з копією наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №357 від 25.11.2024, солдата ОСОБА_4 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, призначено на посаду оператора мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , ВОС-600543А.

Виходячи з обставин клопотання, наведених норм чинного законодавства, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем призваним за мобілізацією, твердження адвоката ОСОБА_3 про його незаконне затримання не відповідає дійсності, ОСОБА_4 не був позбавлений свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, що прямо передбачено у ст. 206 КПК України. Останній не був затриманий працівниками поліції, не доставлявся приводом, а був мобілізований і скерований у територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, де і проходить військову службу на даний час.

Згідно з норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи ІНФОРМАЦІЯ_2 і військової частини не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції.

Відтак, ОСОБА_4 не є затриманою особою в розумінні кримінального процесуального законодавства.

Слідчий суддя, як і інші службові особи органів державної влади має діяти виключно в межах наданої компетенції.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя вважає, що підстави для застосування положень ст.206 КПК України та задоволення клопотання відсутні.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу скаржника на те, що у разі порушення прав чи інтересів ОСОБА_4 службовими (посадовими) особами ІНФОРМАЦІЯ_2 чи військової частини при здійсненні ними свої повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту він вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, доводи клопотання про незаконне затримання не знайшли свого підтвердження, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає у зв`язку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.206 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про незаконне затримання особи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1