У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду заяву захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурорів у кримінальному провадженні № 0000413 від 07.08.2024,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла заява захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від участі у кримінальному провадженні № 0000413 від 07.08.2024.

Заява обґрунтована тим, що, сторона захисту виявила обставини, які вказують на те, що прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підлягають відводу в даному кримінальному провадженні, з огляду на наявність у сторони захисту обґрунтованого сумніву в їх неупередженості (п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України).

Так, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000413 від 07.08.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

18.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 внесено відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінального порушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

19.01.2023 заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_11 винесено постанову в кримінальному провадженні № 0000023 від 18.01.2023 про визначення групи прокурорів в складі прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . Старшим групи визначено ОСОБА_12 Утворення зазначеної групи прокурорів обґрунтовано «складністю кримінального провадження, необхідністю виконання значного обсягу процесуальних дій, метою швидкого, повного, неупередженого розслідування та судового розгляду».

Згідно із ч. 2 ст. 37 КПК України дана група прокурорів мала здійснювати процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000023 від 18.01.2023 з його початку до завершення.

Після визначення зазначеної групи прокурорів, у той же день, 19.01.2023, ОСОБА_11 винесено постанову в цьому ж кримінальному провадженні про заміну групи прокурорів на прокурорів: ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 . Старшим групи прокурора визначено ОСОБА_10 . Підставою для зміни зазначено: «складність кримінального провадження, необхідністю виконання значного обсягу процесуальних дій, метою швидкого, повного, неупередженого розслідування та судового розгляду».

24.01.2023 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 від 18.01.2023 об`єднано з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002581 від 22.10.2018.

13.06.2024 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002581 від 22.10.2018 вручено повідомлення про підозру, а 01.08.2024 - повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

07.08.2024 з кримінального провадження № 0002581 від 22.10.2018 виділено у інше провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_4 - кримінальне провадження № 0000413.

08.08.2024 завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000413 від 07.08.2024 та відкрито матеріали досудового розслідування в порядку статті 290 КПК України.

Із урахуванням викладеного, кримінальні провадження № 0000023 від 18.01.2018, № 0002581 від 22.10.2018, № 0000413 від 07.08.2024 слід розглядати як єдине кримінальне провадження, які розслідувалися з послідовним об`єднанням та виділенням.

Захисник, посилаючись на норми ст. 37 КПК України, зазначив, що незмінність прокурора протягом усього кримінального провадження розглядається законодавством про прокуратуру та кримінальним процесуальним законом як одна з фундаментальних гарантій незалежності прокурора, забезпечення його об`єктивності та неупередженості під час процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Постанова керівника органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора (групи прокурорів) чи про заміну прокурора (групи прокурорів), які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України.

Водночас ОСОБА_11 у постанові від 19.01.2023 не наведено жодної підстави, яка би зумовлювала його право (наявність правових підстав) на заміну групи прокурорів в кримінальному провадженні № 0000023 від 18.01.2018. Тобто, керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури грубо порушено визначений Кримінальним процесуальним кодексом України порядок заміни прокурорів.

Відтак, постанова про заміну групи прокурорів в кримінальному провадженні № 0000023 від 18.01.2018 суперечить приписам статей 2, 7, 8, 9, 36, 37, 110, 313, 341 КПК України, тобто є незаконною, а отже прокурори ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 (старший групи прокурорів), ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 не є законно визначеними прокурорами в кримінальному провадженні № 0000023 від 18.01.2018. Зазначені прокурори не набули та не могли набути законні повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

Це означає, що постанова від 24.01.2023 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань винесена прокурором, призначеним з істотним порушенням приписів Кримінального процесуального кодексу України, а тому є незаконною.

Захисник також зауважив, що прокурори Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 на вказані істотні порушення кримінального процесуального закону у кримінальному провадженні № 0000023 від 18.01.2018 жодним чином не відреагували, та продовжували здійснювати процесуальне керівництво досудовим розслідуванням стосовно ОСОБА_4 .

Тому, на переконання захисника, наведені вище обставини у взаємозв`язку із приписами Кримінального процесуального кодексу України вказують на особисту зацікавленість прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 відгравати визначальну процесуальну роль в кримінальних провадженнях стосовно ОСОБА_4 .

07.08.2024 заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_11 винесено постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000413 від 07.08.2024 у складі прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - саме тих прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000023 від 18.01.2018.

Захисник вважає, що наявні обґрунтовані підстави стверджувати, що постанова ОСОБА_11 від 19.01.2023 про заміну групи прокурорів не виносилася та є підробленою в частині дати її винесення, відтак, заміни групи прокурорів у цей день не відбулося, а прокурори не набули повноважень прокурорів в кримінальному провадженні №0000023 від 18.01.2018. Оскільки, обидві постанови винесено в один день - 19.01.2023, супровідний лист (повідомлення про визначення групи прокурорів в кримінальному провадженні) прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_10 , адресований керівнику Головного підрозділу детективів Національного бюро від 19.01.2023 не містить відомостей про його реєстрацію в Національному бюро, що суперечить правилам діловодства та порядку реєстрації вхідної кореспонденції.

Окрім того, стороні захисту відмовлено у наданні відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні № 0000023 від 18.01.2018 «Рух провадження», у якому мають відображатися всі визначені законодавством процесуальні дії та рішення, зокрема, рішення про визначення або заміну прокурора (групи прокурорів).

Захисник ОСОБА_3 підтримав заяву захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурорів. Додатково зазначив, що визнання постанови про визначення/заміну групи прокурорів незаконною тягне за собою визнання зібраних у кримінальному провадженні доказів недопустимими.

Прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, у судове засідання не прибули, правом надати пояснення не скористались.

Заслухавши думку захисника, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відвід як окремий правовий інститут, регламентований Кримінальним процесуальним кодексом України і є засобом усунення чи самоусунення, зокрема прокурора від участі у кримінальному провадженні за наявності передбачених обставин, що викликають сумнів у його об`єктивності та неупередженості.

Також, інститут відводу окрім підстав, які унеможливлюють участь відповідного суб`єкта у кримінальному провадженні, передбачає процедуру ініціювання та вирішення відводу (самовідводу).

Так, статтею 77 КПК України визначені підстави для відводу прокурора.

Прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості (ч. 1 ст. 77 КПК України).

Тобто, законодавець, визначаючи можливі підстави для відводу (самовідводу) прокурора та зазначивши займенник «він», виходив з того, що лише стосовно певного прокурора мають існувати, зазначені у статті обставини.

Згідно із ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Частиною 5 цієї статті визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, заявляючи відвід, у даному випадку прокурорам, заява захисника має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість конкретного прокурора у розумінні ч. 1 ст. 77 КПК України, які, у свою чергу, мають бути підтверджені відповідними доказами.

Натомість, доводи захисника ОСОБА_5 у заяві про відвід та захисника ОСОБА_3 у судовому засіданні фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_11 щодо визначення групи прокурорів у кримінальних провадженнях № 0000413 від 07.08.2024 та № 0000023 від 18.01.2018 та не містять жодних відомостей, які б могли свідчити про наявність обставин, зазначених у п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 77 КПК України, стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Тобто, у судовому засіданні не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості зазначених прокурорів.

У той же час, заява про відвді прокурорів містить детальний аналіз постанови від 19.01.2023 про заміну прокурорів, яку захисники вважають незаконною та такою, що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що незгода сторони захисту із обсягом і рівнем деталізації керівником органу прокуратури в постанові від 19.01.2023 мотивів її прийняття, не може бути безумовною підставою для відводу групи прокурорів.

Водночас, сторона захисту не позбавлена можливості оскаржити ці рішення прокурора під час підготовчого провадження у суді за правилами ст. 314-316 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав, визначених ч. 1 ст. 77 КПК України, для задоволення заяви про відвід прокурорів.

Керуючись ст. 2, 7, 77, 80, 81, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурорів у кримінальному провадженні № 0000413 від 07.08.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1