Справа № 203/5502/24
Провадження № 1-кп/0203/1058/2024
В И Р О К

іменем України

25 листопада 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000168 від 07.09.2024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Василівка, Кілійського району Одеської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому неодноразово продовжений.

ОСОБА_5 06.09.2024 о 19:50 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту маршрутного таксі №155 за адресою: АДРЕСА_3 , побачив на лавці мобільний телефон марки OPPO A60 8/256 Gb Midnight Purple, який належить ОСОБА_6 .У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану ОСОБА_5 , 06.09.2024, о 19.50 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту маршрутного таксі №155, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , будучи достовірно обізнаним, що на всій території України діє воєнний стан, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що його злочинні дії є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки OPPO A60 8/256 Gb Midnight Purpleimei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 вартістю 7319,64 грн, який належить потерпілому ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном в подальшому на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 на суму 7319,64 грн.

За таких обставин дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

03 жовтня 2024 року між прокурором та обвинуваченим за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_5 добровільно без примусу та тиску, беззастережно та в повному обсязі визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони в угоді погодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Угодою сторін передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому судом в судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав укладену сторонами угоду та просив її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, а також пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості судом, дав згоду на застосування узгодженого сторонами провадження покарання.

Захисник обвинуваченого -адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода підписувалась у її присутності, порушень вимог процесуального закону при її укладанні не було, згода обвинуваченого на укладення угоди про визнання винуватості була добровільною, а тому також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий до судового засідання не з`явився, матеріали провадження містять його заяву про надання згоди на укладання між ОСОБА_5 та прокурором угоди про визнання винуватості, в якій зазначив, що вважає можливим призначити обвинуваченому узгоджене покарання, цивільний позов подавати не буде, у зв`язку з тим, що матеріальна шкода за викрадене майно йому відшкодована у повному обсязі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

При цьому, судом перевірено, що ОСОБА_5 цілком розуміє роз`яснені права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, суть обвинувачення та вид покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін провадження та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/36763-ТВ від 16.09.2024 у розмірі 1514 грн. 56 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до приписів ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 368,370,373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 жовтня 2024 року між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000168 від 07.09.2024 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/36763-ТВ від 16.09.2024 у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Речовий доказ:

-диск CD-R з відеозаписом з камер відеоспостереження, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1