Провадження № 1-кп/592/692/24

УХВАЛА

17 жовтня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001312 від 15.08.2024 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Липовецького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001312 від 15.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 125 КК України.

Ухвалою суду від 01.10.2024 за цим провадженням був призначений судовий розгляд.

У судовому засіданні до початку судового розгляду від представника потерпілого ОСОБА_6 надійшла письмова заява про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, в якій він просить закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з його відмовою як законного представника потерпілого від обвинувачення.

Прокурор, обвинувачений та його захисник підтримали зазначену заяву та просили закрити кримінальне провадження.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, представника потерпілого, вивчивши обвинувальний акт та заяву про відмову від обвинувачення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме у вчиненні умисних протиправних дій, які виразилися в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , тобто в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до обвинувального акта потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.09.2024 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть №2115 від 25.09.2024.

При цьому, суд вважає зазначити, що відповідно норм КПК України у провадженнях приватного обвинувачення, з моменту внесення інформації до ЄРДР, кримінальне переслідування забезпечує прокуратура, і відповідно смерть потерпілого не ліквідує сторону обвинувачення.

Зміст ч. 1 ст. 477 КПК України у системному зв`язку із ч. 4 ст. 26 і п. 7 ч. 1 ст. 284 зазначеного Кодексу зводиться до того, що обов`язковою умовою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого як волевиявлення про притягнення винного до кримінальної відповідальності взагалі, а не за конкретною нормою КК України. Оскільки потерпілий не зобов`язаний юридично оцінювати вчинені щодо нього протиправні дії, то подану ним до правоохоронних органів заяву про злочин без визначення кримінально-правової кваліфікації або з неправильною кваліфікацією варто вважати підставою для здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Інтерес особи, котра зазнала шкоди, у застосуванні процедури кримінального судочинства стосується не юридичної кваліфікації протиправних дій, а самого факту вчинення цих дій щодо неї. Подана до правоохоронних органів та/або суду заява потерпілого є вираженням його ставлення до події злочину, особи, що його вчинила, й обраного способу реагування. Відповідне волевиявлення є свідченням того, що особа, котрій завдано шкоди, звертається до держави з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів шляхом кримінального переслідування винного, не вважаючи належними й достатніми інші способи досягнення цієї мети.

У розумінні наведених норм кримінального процесуального закону під відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальних правопорушеннях, перелік яких міститься у ч. 1 ст.477 КПК України, варто розуміти лише беззастережне волевиявлення потерпілого про непритягнення винного до кримінальної відповідальності і припинення розпочатої процедури його кримінального переслідування.

Водночас, потерпілий ОСОБА_7 не звертався з заявою про відмову від обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор у цьому кримінальному провадженні не реалізував своє право на відмову від обвинувачення.

Позиція родичів, батька потерпілого, (правонаступників потерпілого в матеріально правовому розумінні) не має значення, оскільки чинним КПК України не передбачено процесуальне правонаступництво у провадженнях приватного обвинувачення, визначених ст. 477 КПК України.

Підсумовуючи викладене, враховуючи, що підставою для закриття кримінального провадження за п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України є беззастережне волевиявлення потерпілого про непритягнення винного до кримінальної відповідальності, з огляду на відсутність заяви потерпілого ОСОБА_7 про відмову від обвинувачення, зважаючи, що заява батька потерпілого про відмову від обвинувачення не свідчить про волевиявлення самого потерпілого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви законного представника потерпілого, а саме батька, про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 26, 284, 369-372, 376, 477, КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

відмовити в задоволенні заяви законного представника потерпілого у кримінальному провадженні №0001312 від 15.08.2024 ОСОБА_6 про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1