Справа № 697/1155/23
Номер провадження 1-кп/697/48/2024
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2023 у підготовчому засіданні захисником Шишкою та обвинуваченим ОСОБА_5 подано письмову угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим.

Прокурор, просив відмовити у затвердженні угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав подане його захисником клопотання та просив затвердити угоду про примирення.

Потерпілий не заперечував проти затвердження угоди про примирення, оскільки обвинувачений йому всі витрати відшкодував.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали провадження, виходить з наступного.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпіли та підозрюваним чи обвинуваченим.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Згідно із ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно обвинувальному акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, яка передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Санкція ч.2 ст. 286-1 КК України, передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 12 КК України правопорушення інкриміноване ОСОБА_5 є тяжким злочином.

Статтею 474 КПК України визначено, що після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, суд ухвалює рішення про її затвердження чи відмови у затвердженні угоди, у разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання про неможливість затвердження угоди про примирення, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України, який є тяжким, а укладення угоди про примирення по даній категорії справ не допускається, а тому вважає за необхідне відмовити в затвердженні вказаної угоди.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 316, 469, 474 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у затверджені угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1