ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2883/24 Справа № 212/5355/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07.08.2024 року, якою продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, не одруженного, маючого вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 22.08.2014 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289 КК України до обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком;

- 16.12.2014 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.08.2014 року та остаточно визначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 07.12.2016 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за

сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до назначеного покарання - не відбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2014 року та остаточно до відбуття покарання призначено 4 роки 2 місяці 20 днів позбавлення волі;

- 27.11.2017 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 12, ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 75, ст. 76 КК України від відбуття покарання був звільнений з іспитовим терміном на 1 рік;

- 09.12.2021 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ч. 3 ст. 78, ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання по приговору Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2017 року, остаточно до відбуття 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 14.02.2022 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання по данному вироку більш суворим покаранням за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2021 року та остаточно до відбуття 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 26.01.2023 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання покарання по данному вироку та вироку Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.02.2022 року, остаточно до відбуття 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

15.02.2024 року звільнений з Криворізької установи виконання покарань № 3 по відбуттю строку покарання

до 05 жовтня 2024 року включно, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської областіперебуває кримінальне провадження № 0000509 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.08.2024 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 жовтня 2024 року включно щодо ОСОБА_7 , зменшено розмір застави до 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн..

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , вказує, що ухвала незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що стороною обвинувачення не була доведена мета продовження застосування запобіжного заходу та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зауважує, що при винесенні ухвали не було обґрунтовано неможливість застосування іншого запобіжного захожу. Наголошує, що сторона обвинувачення жодним чином не довела необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу. Вважає, що відсутні будь-які ризики, які були зазначені стороною обвинувачення. Визначений судом розмір застави є непомірним для обвинуваченого. Просить ухвалу скасувати та обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, а також зменшити розмір застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн..

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

В рамках розгляду даної апеляційної скарги учасники кримінального провадження були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про проведення апеляційного розгляду за їх участі до суду не надійшло, а отже колегія суддів вважає за можливе розглянути дану апеляційну скаргу за відсутності сторін кримінального провадження.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 21 Конституції України встановлено, що усі люди вільні і рівні у своїй гідності та правах.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїй практиці підкреслював основоположний характер гарантій прав людини, що містяться в статті 5 Конвенції, оскільки вони призначені для зведення до мінімуму ризику свавілля та гарантування верховенства права.

Метою статті 5 Конвенції є захист особи від свавільного арешту і тримання під вартою, захист публічного порядку, який вимагає забезпечення покарання осіб, що вчинили злочин.

Ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями частин 1 - 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи 07.08.2024 року під час судового розгляду кримінального провадження апеляційну скаргу захисника про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , суд дійшов висновку про доцільність продовження цього запобіжного заходу, обґрунтувавши його у судовому рішенні. При цьому, суд врахував те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрювався, а наразі обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів та в данному кримінальному провадженні йому інкримінавано вчинення 5 епізодів крадіжок, кожна з яких на значну сумму. В обґрунтування прийнятого рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , суд зазначив, що обвинуваченому доцільно продовжити дію обраного щодо нього запобіжного заходу, оскільки на час розгляду справи не відпали підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу, а саме ризики переховуватися від суду, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (позбавлення волі на строк до 8 років).

Продовжує існувати ризик вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки у випадку зміни запобіжного заходу на більш м`який ОСОБА_7 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення з метою особистого збагачення, враховуючи, що він неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів.

На думку колегії суддів, обраний та продовжений щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини та менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Однією з важливих гарантій здійснення проголошеного ст.ст. 3, 27 Конституції України права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання вимог кримінального процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від зазначених злочинів.

Конституційний Суд України у рішенні від 27.10.1999 р. № 7 рп зазначив, що кримінальну відповідальність слід розглядати як особливий правовий інститут, у межах якого здійснюється реагування держави на вчинений злочин. Кримінальна відповідальність передбачає офіційну оцінку відповідними державними органами поведінки особи як злочинної. Підставою кримінальної відповідальності є наявність у діяннях особи складу злочину, передбаченого кримінальним законом. Це форма реалізації державою правоохоронних норм, яка в кінцевому підсумку, як правило, полягає в застосуванні до особи, що вчинила злочин, конкретних кримінально-правових заходів примусового характеру через обвинувальний вирок суду.

У зв`язку з наведеним вище, позиція сторони захисту щодо зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу не є виключною чи обов`язковою обставиною, оскільки це суперечить принципу реагування держави на вчинений злочин.

За таких обставин обвинувачений безумовно може використати звільнення з-під варти як шанс втекти від слідства та суду щоб в такий спосіб уникнути кримінальної відповідальності або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі достатніми та належними підставами застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які наразі не зменшились.

Розмір застави достатньою мірою повинен гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а тому колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні вимоги про зменшення розміру застави не підлягають задоволенню.

Отже зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з-під варти.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено. Тому апеляційні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.08.2024 року, якою продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до 05 жовтня 2024 року включно залишити без змін.

Судді: