05.09.2024

Справа № 642/5133/24
Провадження № 1-кп/642/614/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000611 від 04.04.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази:

1) 21.09.2000 вироком Чигиринського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 81, ст. 44 КК України, із застосуванням ст. 46-1 КК України відтерміновано виконання вироку на 1 рік.

2) 16.10.2001 вироком Чигиринського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

3) 17.10.2007 вироком Мелітопольського місцевого суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України , від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки.

4) 16.09.2008 вироком Мелітопольського місцевого суду Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

5) 30.03.2010 вироком Мелітопольського місцевого суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

6) 26.06.2013 вироком Чигиринського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано частково не відбуте покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. 29.12.2018 звільнений з місця позбавлення волі.

7) 19.08.2019 Основ`янським відділом поліції ГУНП в Харківській області до Червонозаводського суду м. Харкова направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2024 близько 22.00, ОСОБА_5 , перебуваючи в підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов спереду до ОСОБА_4 , 1962 р.н. та наніс не менше 15 ударів кулаками обох рук в область грудної клітини з правого та лівого боку, спричинивши йому наступні тілесні ушкодження: закриту травму грудної клітини: перелом 6-7 ребер праворуч, перелом 5,6,7,8 ребер ліворуч, правобічний парціальний пневмоторакс відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я (для загоєння вказаних переломів необхідний термін не менш 3-х тижнів).

ОСОБА_4 в свою чергу намагався блокувати удари ОСОБА_5 , який наніс йому не менше 15 ударів кулаками обох рук по грудній клітині, внаслідок чого, потерпілий втратив свідомість.

Органом досудового слідства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

23 серпня 2024 року, згідно вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 122 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки позбавлення волі. Враховуючи щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_5 , на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 цього Кодексу.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи присутнім у судовому засіданні, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, зазначив, що угода підписана ним добровільно.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду та призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною 2 статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторона обвинувачення не заявляла та підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 469, 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 23 серпня 2024 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді 2 років позбавлення волі і з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпіла та прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.389-1 КК України.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1