ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/367/24 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 18 березня 2024 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2024 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Мушкатівка Борщівського району Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 19 грудня 2024 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 600 (шістсот) прожиткових мінімуму для працездатних осіб, грошовий еквівалент якої становить 1 816 800 (один мільйон вісімсот шістнадцять тисяч вісімсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_7 у справі №607/22518/24 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.10.2024 року.

Як слідує з матеріалів провадження, у провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження № 0000125 від 18.03.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 146, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції Закону України № 3441-ІХ від 08.11.2023 встановлено, що: загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій (ч.2 ст.4); організація здійснення заходів з мобілізаційної підготовки та мобілізації і контроль за здійсненням цих заходів в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, які мають мобілізаційні завдання (замовлення), покладаються на їх мобілізаційні підрозділи або призначених працівників з питань мобілізаційної роботи (ч.1 ст.5).

Також, згідно ч.1 ст.23 вказаного Закону, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

1) заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку;

2) визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії);

3) жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці;

4) жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України;

5) жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років;

6) жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину, хвору на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

7) жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи;

8) усиновлювачі, на утриманні яких перебуває дитина (діти), яка (які) до моменту усиновлення була (були) дитиною-сиротою (дітьми-сиротами) або дитиною (дітьми), позбавленою (позбавленими) батьківського піклування, віком до 18 років, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, на утриманні яких перебуває дитина-сирота (діти-сироти) або дитина (діти), позбавлена (позбавлені) батьківського піклування, віком до 18 років;

9) зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду;

10) опікун особи, визнаної судом недієздатною;

11) які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

12) які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у особи з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів;

13) які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю;

14) члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи;

15) жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років і чоловіка (дружину), який (яка) проходить військову службу за одним із видів військової служби, визначених частиною шостою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

16) керівники міністерств та їх заступники, керівники державних органів, органів державного управління, юрисдикція яких поширюється на всю територію України;

17) народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим;

18) судді, судді Конституційного Суду України, члени Вищої ради правосуддя, члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівник служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступник, дисциплінарні інспектори Вищої ради правосуддя;

19) Уповноважений Верховної Ради України з прав людини;

20) Голова та інші члени Рахункової палати;

21) працівники органів військового управління (органів управління), військових частин (підрозділів) ІНФОРМАЦІЯ_2 , Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, апарату Міністерства внутрішніх справ України та експерти установ експертної служби Міністерства внутрішніх справ України;

22) дипломатичні службовці, які займають дипломатичні посади, Міністерства закордонних справ України, а також особи, які мають дипломатичний ранг Надзвичайний і Повноважний Посол;

23) державні службовці, які готують висновки до проектів нормативно-правових актів, проводять їх фахову, наукову, юридичну експертизу та/або експертизу прийнятих нормативно-правових актів, державні службовці, які безпосередньо виконують функції із забезпечення кібербезпеки, кіберзахисту та безпеки інформаційних технологій, роботи з розроблення програмного забезпечення, адміністрування баз даних, впровадження та підтримки новітніх інформаційно-комунікаційних технологій в органах, що забезпечують діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України;

24) інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.

Починаючи з березня місяця 2024 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, у начальника відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , який будучи службовою особою, оскільки наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, відповідно до прим. 1 ст. 364 КК України, виник злочинний умисел, направлений на створення, керівництво організованою злочинною групою з метою власного збагачення шляхом вчинення тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних із вимаганням неправомірної вигоди у військовозобов`язаних за невжиття заходів щодо мобілізації останніх на військову службу у Збройних силах України, а також за не створення штучних перешкод особам, які мають законні підстави для відстрочки від мобілізації щодо отримання такої відстрочки на території діяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В цей час ОСОБА_7 розуміючи, що реалізувати свій злочинний умисел сам не в змозі, переслідуючи мету швидкого збагачення та незаконного отримання прибутків, з метою приховання та полегшення злочинної діяльності, підшукав у невстановлений органом досудового розслідування період часу, осіб для спільного заняття злочинною діяльністю, серед своїх знайомих та колег по роботі, які також являлися діючими або колишніми працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , та в силу чого були обізнані із процедурою мобілізації військовозобов`язаних осіб до ЗСУ та процедури отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а саме: провідного спеціаліста відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 , колишнього начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 , якого призначено на посаду головного спеціаліста відділу управління персоналом організаційно-інформаційної, оборонної роботи та військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 , службовий кабінет якого розміщувався у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , водія ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_13 , та старшого стрільця відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 .

ОСОБА_7 будучи службовою особою, та зловживаючи своїм службовим становищем будучи організатором та керівником організованої злочинної групи довів до виконавців ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 свої злочинні наміри та деталі вище вказаного злочинного плану, на що останні погодилися.

Зазначені особи, з метою досягнення єдиної мети - незаконного отримання прибутку, об`єднаних єдиним планом із розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, добровільно та свідомо увійшли до складу організованої групи, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, зорганізувавшись у стійке об`єднання для вчинення тяжких злочинів.

У створеній організованій групі, ОСОБА_7 , як організатором, були детально розподілені ролі всіх учасників цієї групи; складено план злочинної діяльності та визначено час і способи його виконання; забезпечено взаємозв`язок між організатором та іншими співучасниками злочинної діяльності для злагодженого досягнення запланованого злочинного результату.

Стійкість, стабільність та згуртованість організованої групи виражалися, окрім вищезазначеного, в тривалості дій її учасників, єдності наміру щодо вчинення та продовження скоєння злочину, здатності забезпечити стабільність і надійність свого функціонування.

Організована ОСОБА_7 група характеризувалась стійкими зв`язками, що полягали в існуванні між учасниками групи стабільних відносин при підготовці та вчиненні злочинів, наявності мети на неодноразове їх вчинення і єдиного плану злочинної діяльності із визначенням функцій кожного учасника групи, спрямованих на його досягнення, дотриманні заходів і засобів конспірації, розподілі між учасниками групи грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності.

Свою злочинну діяльність організована група здійснювала згідно заздалегідь розподілених між її учасниками ролей.

Так, ОСОБА_7 , як організатор і керівник відвів собі наступні ролі та функції в складі організованої групи, а саме:

- розробив план злочинної діяльності, діяльність якої спрямовувалася на створення, керівництво організованою злочинною групою вчинене службовою особою з використанням службового становища з метою вчинення тяжких злочинів, пов`язаних із вимаганням неправомірної вигоди у військовозобов`язаних за невжиття заходів щодо мобілізації останніх на військову службу у Збройних силах України, а також за не створення штучних перешкод особам, які мають законні підстави для відстрочки від мобілізації щодо отримання такої відстрочки на території діяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- підібрав та залучив до участі в організованій групі інших її учасників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , які надали свою добровільну згоду на участь в організованій групі;

- розподілив між учасниками групи функції, у відповідності до попередньо узгодженого плану, контролював їх виконання, забезпечуючи належну організованість групи, спільність та єдність їх дій у ході підготовки та вчинення злочинів;

- керував діями виконавців організованої злочинної групи, спонукав їх до вчинення злочинів шляхом відання наказів, проведення бесід, наданням порад, а також координував їх дії під час вчинення злочинів за допомогою мобільного зв`язку;

- забезпечував фінансування організованої злочинної групи, її матеріально-технічну базу та розподіляв між учасниками групи грошові кошти, отримані внаслідок незаконної діяльності у вигляді винагороди за виконану роботу;

- вживав заходів щодо конспірації незаконної діяльності організованої злочинної групи та унеможливлення викриття її учасників правоохоронними органами;

- одержував грошові кошти від незаконної діяльності;

- завіряв, згідно із займаною посадою, фіктивні військово-облікові документи військовозобов`язаним особам, від яких була отримана неправомірна вигода;

- приймав рішення та віддавав накази щодо відпущення із території ІНФОРМАЦІЯ_12 осіб, від яких вимагалася та отримувалася неправомірна грошова вигода;

- давав усні вказівки іншим працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4 , які за своїми функціональними обов`язками займалися формуванням документів на відстрочку щодо пришвидшення виготовлення вказаних документів відносно військовозобов`язаної особи, від якої отримали неправомірну вигоду ОСОБА_11 та/або ОСОБА_12 ;

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , як виконавці організованої групи:

- виконували накази, вказівки та доручення ОСОБА_7 , пов`язані із незаконною діяльністю організованої злочинної групи;

- займалися збором інформації про військовозобов`язаних осіб, які в подальшому самі або через родичів та/або знайомих мали б звернутися до одного із учасників організованої злочинної групи, з пропозицією вирішити питання про ухилення від мобілізації за відповідну суму неправомірної вигоди;

- у випадку звернення громадян за допомогою в наданні консультації щодо отримання права на відстрочку на законних підставах, повідомляли останнім, що вирішення таких питань в будь-якому випадку не можливе без надання неправомірної вигоди та створювали штучні перешкоди щодо отримання вказаними особами на законних підставах відстрочок;

- надавали роз`яснення військовозобов`язаним особам, яким чином отримати відстрочку від проходження військової служби під час мобілізації законним шляхом та/або безпосередньо впливали на інші органи та установи (територіальні громади, ЦНАП та інше) з метою висвітлення в них недостовірної інформації, яка б сприяла в отриманні відстрочки;

- брали основну участь в інформуванні військовозобов`язаного, який знаходився на території відповідного ІНФОРМАЦІЯ_12 про відправлення його на ВЛК, та/або направлення на проходження військової служби, водночас інформувавши останнього про можливість вирішення вказаного питання шляхом надання неправомірної вигоди, чим спонукали останнього до надання неправомірної вигоди безпосередньо самим або через рідних/знайомих;

- здійснювали переговори із родичами військовозобов`язаних громадян з метою вимагання та отримання від них неправомірної вигоди, визначення її розміру залежало від матеріального стану вказаних осіб, за отримання відповідних документів щодо непризову на військову службу, отримання відстрочки та/або відпущення із території ІНФОРМАЦІЯ_12;

- безпосередньо отримували визначений розмір неправомірної вигоди від військовозобов`язаних осіб, родичів та/або знайомих, за вирішення питань щодо отримання відстрочки від проходження військової служби, попередньо отримавши відповідне погодження від ОСОБА_7 , яку в подальшому передавали останньому;

- здійснювали в деяких випадках транспортування військовозобов`язаних осіб із територій підконтрольних відповідному ІНФОРМАЦІЯ_12 до місця проживання даної особи або до місця де знаходилися родичі останнього;

- спонукали інших працівників ІНФОРМАЦІЯ_12, які за своїми функціональними обов`язками займалися формуванням документів на відстрочку щодо пришвидшення виготовлення вказаних документів відносно військовозобов`язаної особи, від якої отримали неправомірну вигоду;

- надавали військовозобов`язаним особам, від яких отримували неправомірну вигоду, документи на відстрочку від проходження служби, повістки із відтермінуванням з`явлення у відповідний ІНФОРМАЦІЯ_12 через 2 місяці з дати її заповнення, які надавали можливість безперешкодного пересування в межах Тернопільської області з метою уникнення мобілізації;

- одержували грошові кошти від незаконної діяльності.

ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , як виконавці організованої групи:

- виконували накази, вказівки та доручення ОСОБА_7 , пов`язані із незаконною діяльністю організованої злочинної групи;

- доставляли військовозобов`язаних осіб на територію ІНФОРМАЦІЯ_4 та чинили на них моральний тиск для схилення військовозобов`язаного до надання неправомірної вигоди;

- будучи учасниками мобільних (пошукових) груп здійснювали пошук визначених керівником організованої злочинної групи військовозобов`язаних осіб, яким необхідно було вручити повістку або доставити у відповідний ІНФОРМАЦІЯ_12 для подальшої роботи з ними іншими учасниками організації;

- спонукали військовозобов`язаних громадян, які підлягають мобілізації та призову, оплачувати наданні послуги учасникам злочинної організації в закладах громадського харчування, роз`яснюючи військовозобов`язаним, що у випадку несплати даних послуг вони будуть мобілізовані;

- спонукали військовозобов`язаних громадян, які підлягають мобілізації та призову, водночас здійснюють підприємницьку діяльність здійснювати безкоштовно ремонт власних та службових автомобілів, погрожуючи врученням відповідної повістки;

- здійснювали інформування родичів військовозобов`язаних осіб, які були доставлені на територію ІНФОРМАЦІЯ_12, з метою схилення останніх до вирішення питання щодо невжиття заходів з мобілізації щодо таких осіб за визначену суму неправомірної вигоди;

- здійснювали моральний та фізичний тиск на осіб які намагалися висвітлити інформацію щодо злочинної діяльності організатора та інших учасників організованої злочинної групи;

- одержували грошові кошти від незаконної діяльності.

Злочинне об`єднання, створене ОСОБА_7 , було стійким, що знайшло своє вираження у згуртованості та стабільності його складу, наявності між учасниками організованої групи постійних внутрішніх зв`язків, існуванням високого рівня узгодженості дій, взаємодовіри, єдиних правил поведінки, протидії дезорганізуючим факторам, єдиному плані та системі вчинення кримінальних правопорушень з чітким розподілом ролей кожного з учасників групи.

Кожен з її учасників усвідомлював, що їхні дії є невід`ємною складовою частиною всього обсягу дій організованої групи при скоєнні злочинів.

Злочини, які вчинялися організованою групою, були охоплені єдиним умислом всіх його співучасників, тобто учасники злочинної групи усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачали їх суспільно небезпечні наслідки та бажали їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного незаконного збагачення.

Для підтримання постійного зв`язку і координації спільних дій, з метою конспірації, а також недопущення викриття злочинної діяльності правоохоронними органами телефонні розмови велися між учасниками організованої групи в короткій і прихованій формі.

Таким чином, утворена ОСОБА_7 організована група у складі виконавців ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та організатора ОСОБА_7 , учасники якої мали єдність намірів на вчинення злочинів, діяла у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2024 року набувши стійкості, вчинивши тяжкі злочини, у тісному зв`язку між всіма учасниками, за заздалегідь розробленим та відомим всім учасникам єдиним планом готування, вчинення та приховання злочинів, з чітким розподіленням функцій між її учасниками, спрямованих на реалізацію єдиного злочинного плану щодо вимагання та отримання неправомірної вигоди від військовозобов`язаних осіб за вирішення питань пов`язаних із призовом на військову службу під час мобілізації і припинила свою діяльність 23.07.2024 внаслідок викриття її учасників працівниками правоохоронних органів.

Так, наприкінці березня 2024 року військовозобов`язаний

ОСОБА_15 з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_6 для оновлення власних військово-облікових даних, де йому працівники вказаного ІНФОРМАЦІЯ_12 намагалися вручити повістку, однак останній почав просити про отримання відтермінування, у зв`язку із станом здоров`я. Свідком вказаної розмови був ОСОБА_11 , який з метою реалізації злочинного умислу щодо діяльності організованої злочинної групи, направленого на вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_15 , підійшовши до останнього, повідомив, що зможе допомогти в отриманні відстрочки від проходження військової служби терміном на 2 місяці, однак вказана послуга коштує 200 доларів США, та вже наступного дня після передачі визначеної суми грошових коштів можна буде відразу забрати відповідні документи, які надають право на відстрочку.

Наступного дня ОСОБА_16 попросив свого знайомого ОСОБА_17 передати грошові кошти в сумі 200 доларів США ОСОБА_11 , який на це погодився.

У подальшому, наприкінці березня 2024 року, більш детальний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 , перебуваючи на АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_7 » по АДРЕСА_2 , з метою реалізації злочинного умислу щодо діяльності злочинної організації направленого на вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_16 , одержав від останнього неправомірну вигоду в сумі 200 доларів США, що еквівалентно станом на 31.03.2024 - 7890 гривень, за отримання для ОСОБА_16 повістки про виклик в відповідний ІНФОРМАЦІЯ_12 через 2 місяці з дати її підпису ОСОБА_7 .

У подальшому ОСОБА_11 передав грошові кошти ОСОБА_7 з метою розподілу між учасниками організованої злочинної групи.

Окрім цього, 01.04.2024 близько 22 год. ОСОБА_14 та

ОСОБА_13 , виконуючи роль виконавців у організованій злочинній групі з метою реалізації злочинного умислу, являючись працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 та будучи одітими у військову форму, зайшли за місцем проживання ОСОБА_18 в АДРЕСА_3 , в літню кухню, усвідомлюючи, що ОСОБА_18 являється батьком трьох неповнолітніх дітей та не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, без вручення повістки останньому та нічого не пояснюючи йому, нанесли ОСОБА_18 удари в різні частини тіла руками та ногами, після чого застосовуючи фізичну силу витягли останнього із території будинковолодіння. У подальшому ОСОБА_14 та ОСОБА_13 помістили ОСОБА_18 в службовий транспортний засіб і відвезли останнього на територію бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_8 » розміщену по АДРЕСА_4 .

Перебуваючи на території вказаної бази відпочинку, а саме у приміщенні, де розміщується особовий склад роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , повідомили ОСОБА_18 що з даного періоду часу останній являється військовослужбовцем та нанесли останньому удари в різні частини тіла руками та ногами, після чого, не надавши медичної допомоги ОСОБА_18 , закрили його у вказаному приміщенні, чим незаконно позбавили волі останнього.

Внаслідок злочинних дій виконавців організованої злочинної групи ОСОБА_14 та ОСОБА_13 потерпілому ОСОБА_18 спричинено тілесні ушкодження у вигляді консолідуючих (в процесі зрощення) переломів 9-10-го правих та 6,8,10-го лівих ребер, які у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 дня) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

У подальшому ОСОБА_12 , виконуючи роль виконавця в організованій злочинній групі та реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди від родичів ОСОБА_18 , не зважаючи на той факт, що останній являється багатодітним батьком та має законні підстави для одержання відстрочки від мобілізації, погодив можливість отримання неправомірної вигоди із керівником організованої злочинної групи

ОСОБА_7 , та надав рідному брату ОСОБА_18 , ОСОБА_19 контактний номер телефону виконавця організованої злочинної групи ОСОБА_11 , який мав отримати від останнього визначений розмір неправомірної вигоди за не створення штучних перешкод щодо отримання відстрочки від мобілізації та можливість покинути територію бази відпочинку «Лісова пісня».

У той же час, починаючи приблизно з 22 год. 01.04.2024 до приблизно 11 год. 02.04.2024, ОСОБА_7 усвідомлюючи свою злочинну діяльність, діючи згідно розробленого плану та розподілу функцій, в інтересах організованої злочинної групи, організував постійний нагляд за ОСОБА_18 та проти його волі останній утримувався на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_8 » розміщеної по АДРЕСА_4 .

02.04.2024 близько 10 год. ОСОБА_19 зустрівся із ОСОБА_11 в районі АЗС «УкрНафта» неподалік від в`їзду на територію автостанції м.Борщів, де ОСОБА_11 , будучи виконавцем організованої злочинної групи, повідомив ОСОБА_19 , що справа відносно його брата ОСОБА_18 як військовозобов`язаного передана в ІНФОРМАЦІЯ_9 , та оскільки він розлучений із дружиною і не має документів щодо утримання трьох неповнолітніх дітей, почав реалізацію злочинного умислу шляхом вимагання неправомірної вигоди в розмірі 30 000 гривень за не створення штучних перешкод щодо отримання ОСОБА_18 відстрочки від мобілізації та можливість покинути територію бази відпочинку «Лісова пісня».

Після цього ОСОБА_19 поїхав до місця свого проживання та взяв вказану суму грошових коштів.

02.04.2024 близько 11 год. ОСОБА_11 з метою реалізації злочинного умислу щодо діяльності організованої злочинної групи направленого на вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_19 , перебуваючи в салоні службового автомобіля, який знаходився на узбіччі дороги неподалік автостанції м.Борщів під час особистої зустрічі із ОСОБА_19 одержав від останнього неправомірну вигоду в розмірі 30 000 гривень за не створення штучних перешкод щодо отримання ОСОБА_18 відстрочки від мобілізації та можливість покинути територію бази відпочинку «Лісова пісня».

Отримавши неправомірну вигоду ОСОБА_11 направився службовим автомобілем до бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_8 », де за вказівкою ОСОБА_7 . ОСОБА_18 надали можливість покинути територію вказаної бази відпочинку.

Після цього, ОСОБА_11 на службовому автомобілі відвіз

ОСОБА_18 до автостанції м. Борщів, де залишив останнього.

В подальшому, ОСОБА_11 направився на територію ІНФОРМАЦІЯ_4 , де передав грошові кошти ОСОБА_7 з метою розподілу між учасниками організованої злочинної групи.

Окрім цього, працівник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 , виконуючи роль виконавця у організованій злочинній групі з метою реалізації злочинного умислу, наприкінці травня 2024 року, вручив повістку ОСОБА_20 , який являється працівником ФОП

ОСОБА_21 , про необхідність з`явлення на наступний день в ІНФОРМАЦІЯ_6 для оновлення військово-облікових даних, не зважаючи на той факт, що ОСОБА_20 повідомив, що на початку травня 2024 року надавав у вказаний ІНФОРМАЦІЯ_10 документи з метою отримання відстрочки, оскільки здійснює догляд за своїм тестем ОСОБА_22 , який є інвалідом 2 групи.

Розуміючи злочинні наміри працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , з даного приводу ОСОБА_20 поспілкувався із своїм роботодавцем ФОП ОСОБА_21 , який повідомив що уточнить інформацію щодо ОСОБА_20 у свого знайомого ОСОБА_11 .

У той же час, ОСОБА_11 з метою реалізації злочинного умислу щодо діяльності організованої злочинної групи направленого на вимагання та отримання неправомірної вигоди, під час розмови із ОСОБА_21 , повідомив останньому, що за вирішення питання щодо отримання ОСОБА_20 відстрочки від проходження військової служби та анулювання врученої повістки необхідно надати неправомірну вигоду у вигляді карточки на дизельне паливо «WOG» на 2 000 тонн.

31.05.2024 о 16:36 год. ОСОБА_20 зателефонував до ОСОБА_11 та повідомив, що він готовий передати відповідну карточку, яку йому надав ФОП ОСОБА_21 , на що ОСОБА_11 з метою реалізації злочинного умислу щодо діяльності організованої злочинної групи направленого на вимагання та отримання неправомірної вигоди повідомив, що вказану карточку необхідно передати ОСОБА_12

31.05.2024 близько 16:40 год. ОСОБА_12 з метою реалізації злочинного умислу щодо діяльності організованої злочинної групи направленого на вимагання та отримання неправомірної вигоди, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, одержав від ОСОБА_20 неправомірну вигоду у вигляді карточки на дизельне паливо «WOG» об`ємом на 2 000 тонн, вартістю 96979,96 гривень, за вирішення питання щодо отримання ОСОБА_20 відстрочки від проходження військової служби та анулювання врученої повістки.

01.06.2024 ОСОБА_12 вказану паливну карточку передав ОСОБА_7 , який у подальшому розподілив вказане пальне між учасниками організованої злочинної групи та надав вказівку ОСОБА_13 вжити заходів щодо списання палива із вказаної карточки та повернення 04.06.2024 карточки власнику.

Окрім цього, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , в силу чого будучи службовою особою, оскільки наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, відповідно до прим. 1 ст. 364 КК України, діючи умисно з метою власного збагачення, використовуючи службове становище, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, за наступних обставин.

Так, 05.06.2024 до ОСОБА_23 зателефонував його брат ОСОБА_24 , який повідомив, що його в с. Нагоряни Чортківського району зупинили працівники ІНФОРМАЦІЯ_11 , у зв`язку із чим хочуть вручити йому повістку та доставити в ІНФОРМАЦІЯ_12 для проходження військово-лікарської комісії із подальшою мобілізацією до ЗС України.

Намагаючись допомогти ОСОБА_24 , ОСОБА_23 з даного приводу зателефонував до ОСОБА_7 з проханням посприяти в ситуації, яка склалася із його братом, внаслідок чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_23 для себе за вчинення в інтересах ОСОБА_24 дій з використанням службового становища, а саме вирішення питання про не вручення повістки та не вжиття заходів із доставлення ОСОБА_24 для проходження військово-лікарської комісії до ІНФОРМАЦІЯ_12.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вимагання та одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 через незначний проміжок часу зателефонував до ОСОБА_23 та повідомив про те, що ОСОБА_24 відпустять, при цьому вручать повістку для явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а з приводу питання щодо скасування повістки ОСОБА_23 повинен зателефонувати пізніше.

В подальшому, 12.06.2024 при зустрічі в м. Борщів Чортківського району ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_23 , що його послуги із сприяння щодо не вжиття заходів із доставлення ОСОБА_24 для проходження військово-лікарської комісії, а також скасування повістки, яка вручена ОСОБА_24 , коштує 200-300 літрів дизельного палива у вигляді талонів.

13.06.2024 близько 12:11 год. ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вимагання та одержання неправомірної вигоди, перебуваючи в салоні автомобіля марки «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований по вул. Гетьмана Мазепи в м. Борщів під час особистої зустрічі із ОСОБА_23 одержав від останнього неправомірну вигоду у вигляді 20 штук скретч-карток на нафтопродукти ТОВ «АРМЕРІЯ ОЙЛ» на дизельне паливо об`ємом по 15 літрів кожна, на загальний об`єм 300 літрів, вартістю 14997 гривень за не вжиття заходів із доставлення ОСОБА_24 для проходження військово-лікарської комісії, а також скасування повістки яка вручена ОСОБА_24 .

23.07.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

02.08.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч.1 ст.122, ч.3 ст.146, ч.3 ст.368 КК України.

02.08.2024 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 29.09.2024

14.09.2024 постановою керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000125 продовжено до трьох місяців.

26.09.2024 року ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під ватрою до 23.10.2024 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, оскільки необхідно: оглянути речі, документи, мобільні телефони та комп`ютерну техніку, які вилучені в ході проведення обшуків за місцями проживання підозрюваних та їх місцем роботи; оглянути інформацію яка міститься у вилученій у підозрюваних та інших осіб комп`ютерній техніці та мобільних телефонах; долучити до матеріалів кримінального провадження комп`ютерно-технічні експертизи, призначені по комп`ютерній техніці та мобільних телефонах підозрюваних та інших осіб, вилучених під час проведення обшуків; встановити інших свідків злочинної діяльності підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 та допитати їх як свідків; встановити та допитати як свідків осіб, чиї документи були вилучені за місцем проживання підозрюваних; долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали негласних слідчих (розшукових) дій; провести тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар»; з урахуванням зібраних доказів дати остаточну правову оцінку діям ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 ; виконати інші слідчі дії у проведенні яких виникне необхідність.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, за змістом якої вважає, що ухвала слідчого судді першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, прийнятою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не було враховано що слідчим у клопотанні не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що заявленні ним у клопотанні ризики не зменшились та/або з`явились нові ризики.

На переконання апелянта, слідчим суддею не було враховано доводи сторони захисту про наявність обставин, які вказують на відсутність намірів переховуватися від органу досудового розслідування, прокурора чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню чи продовжувати кримінальне правопорушення, а саме:

- наявність у ОСОБА_7 стійких соціальних зв`язків, зокрема родини і житла;

- ОСОБА_7 є учасником бойових дій;

- за місцем проживання характеризується позитивно, скарг від сусідів відносно нього не надходило;

- раніше не судимий та не притягувався до будь-якої відповідальності.

Посилаючись на практику ЄСПЛ, зазначає, що суд не може оцінювати ризик уникнення обвинуваченого від слідства і суду виключно на підставі ступеня тяжкості інкримінованого злочину та суворості можливого вироку.

Стверджує про недоведеність стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також звертає увагу, що визначений судом першої інстанції розмір застави у 1 816 800 грн., є явно завищеним та завідомо непомірним для підозрюваного. Такий розмір застави не відповідає обставинам кримінального правопорушення та майновому стану підозрюваного, а відтак оскаржуване рішення в цій частині є очевидно незаконним та необґрунтованим. При цьому, судом не взято до уваги, що на утриманні ОСОБА_7 перебуває двоє неповнолітніх дітей; його дружина має незначний дохід; його батьки є особами пенсійного віку.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2024 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; міркування прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою і тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Виходячи з положень ч.1 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах клопотання відносно ОСОБА_7 наявні докази того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 368, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 122, ч.3 ст. 146, ч.3 ст. 368 КК України, що підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими судом першої інстанції доказами.

Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки і обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, що повністю узгоджується при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу з приписами ст.183 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення клопотання щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

При цьому, слідчим суддею враховано, що ризики, визначені ч.1 ст.177 КПК України, встановлені судом при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме - ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати чи спотворити документи, які мають важливе значення для досудового розслідування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на даний час продовжують існувати.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав того, що ризики, на які вказує слідчий, існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Що стосується доводів апелянта про те, слідчим суддею не було враховано, що слідчим у клопотанні не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що заявленні ним у клопотанні ризики не зменшились та/або з`явились нові ризики, колегія суддів вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки клопотання слідчого містить детальний аналіз ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного у випадку обрання йому запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою.

Не погоджується колегія суддів з доводимим апелянта про недоведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри у вчинені ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтом рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про продовження підозрюваному застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як прокурором, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, яким підозрюваному ОСОБА_7 подовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Проте, що стосується доводів апелянта про неправильно визначений розмір застави, то вони заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Визначивши підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчим суддею у рішенні не наведено аргументованих доводів щодо наявності виключних підстав, які давали можливість визначити саме такий розмір застави.

При цьому, судом не враховано положення ч.4 ст.182 КПК України, за змістом якої розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Також апеляційний суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в матеріалах провадження відсутні докази щодо наявності обставин, які давали підставу визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 816 800 грн.

Як вбачається з матеріалів провадження та долучених стороною захисту документів підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий; є учасником бойових дій; має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких має ряд захворювань, через що необхідно періодично проходити обстеження та провести оперативне втручання; його дружина внаслідок наявного у неї захворювання тривалий час перебуває під наглядом лікувального закладу.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що заставу, як альтернативний вид запобіжного заходу, підозрюваному ОСОБА_7 необхідно визначити в розмірі 350 (триста п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, з урахуванням наведених вище обставин, достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що вищевказану ухвалу слідчого судді від 21 жовтня 2024 року слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши йому заставу, як альтернативний вид запобіжного заходу, у розмірі 350 (триста п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 404, 405, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2024 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 грудня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 350 (триста п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, грошовий еквівалент якої становить 1 059 800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот ) гривень для внесення на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду. Отримувач: Тернопільський апеляційний суд; р/р UA0082849; ЄДРПОУ отримувача 42261572; МФО 820172; банк ДКСУ у м. Києві.; призначення платежу - застава за « ОСОБА_7 » у кримінальному провадженні №000125 за ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року).

У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати до відповідних органів державної влади на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні. ( слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшого слідчого ОСОБА_10 )

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді