ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 який діє в інтересах ТОВ «БАЧА» на ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000490 від 12.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2024 року задоволено клопотання слідчого, яке погоджене із прокурором про арешт майна в кримінальному провадженні №0000490 від 12.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

Накладено арешт на металеву конструкцію (міст), що була встановлена в руслі річки Черемош ТОВ «БАЧА», який на даний час залишений на місці під охороною працівників поліції, як тимчасово вилучене майно, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження зазначеним майном.

На дану ухвалу надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «БАЧА» в якій захисник не погоджується із прийнятим рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що арешт на майно накладено в рамках кримінального провадження, яке було розпочато за заявою ОСОБА_7 , який повідомив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області в руслі річки Черемош незаконно видобували піщано-гравійну суміш без відповідного дозволу та встановили міст.

При цьому вказує, що вищезазначені особи не мають жодного відношення до робіт, які проводились у руслі річки Черемош ТОВ «БАЧА».

ЄУНСС: 713/3911/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10

НП: 11-сс/822/317/24 Доповідач: ОСОБА_1 .

Звертає увагу на те, що ТОВ «БАЧА» 23 травня 2024 року перемогло у аукціоні по лоту «Спеціальний дозвіл на користування надрами», після чого 30 травня 2024 року між ТОВ «БАЧА» та Державною службою геології та надр України укладено договір №3/6-24 купівлі продажу спеціального дозволу на користування надрами.

Крім того звертає увагу, що 10 липня 2024 року ТОВ «БАЧА» отримало Спеціальний дозвіл №5699 на користування надрами, метою якого являється геологічне вивчення у тому числі дослідно-промислова розробка родовища з подальшим видобування піску, гравію, піщано-галькового матеріалу на земельній ділянці розташованій 1,0 км. на схід від села Слобідка Косівського району Івано-Франківської області.

Зазначає, що 11 жовтня 2024 року з метою проведення підготовчих робіт, відповідно до проекту та програми робіт, на вказаній земельній ділянці проводились роботи з очищення земельної ділянки та її підготовки до проведення робіт працівниками ТОВ «БАЧА», при цьому жодного видобування корисних копалин не проводилось.

Вказує, що відповідно до топографічного плану передбачено встановлення тимчасової технологічної переправи на вказаній земельній ділянці, при цьому ця переправа не являється мостом, а використовується підприємством з метою збереження русла стічних вод з річки Черемош до дамби.

Стверджує, що під час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт було надано в судовому засіданні документи, які підтверджують законність здійснення робіт ТОВ «БАЧА», що було залишено поза належною увагою.

Зазначає, що під час виїзду слідчо-оперативної групи на місце 11 жовтня 2024 року факту видобутку піщано-гравійної суміші не зафіксовано, а тому є незрозумілим доказом якого факту чи обставин може бути використане арештоване майно.

Вважає, що органом досудового розслідування не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ст. 170 КПК України, та не доведено, що майно про яке ідеться в клопотанні слідчого відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_5 про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши витребувані матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На переконання апеляційного суду вказані вимоги слідчим суддею не були дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що до ЄРДР 12.10.2024 року було внесено відомості №0000490 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Згідно витягу з ЄРДР підставою для внесення відомостей була заява ОСОБА_7 , який повідомив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області в руслі річки Черемош незаконно видобували піщано-гравійну суміш без відповідного дозволу та встановили міст.

11.10.2024 року під час проведення огляду місця події було вилучено металеву конструкцію (міст), що була встановлена в руслі річки Черемош ТОВ «БАЧА» та залишений на місці під охороною працівників поліції, як тимчасово вилучене майно.

14 жовтня 2024 року слідчий ОСОБА_11 за погодженням із прокурором ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт вказаного майна.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді вказане клопотання було задоволено, та накладено арешт на металеву конструкцію (міст), що була встановлена в руслі річки Черемош ТОВ «БАЧА».

Приймаючи таке рішення слідчий суддя вказав, що існують достатні підстави вжати, що вилучене майно може бути доказам у кримінальному провадженні та відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, та може бути знаряддям вчинення злочину.

З таким висновком слідчого судді не погоджується колегія апеляційного суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 1 ч.2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб(власників майна).

За змістом внесених до ЄРДР відомостей, до правоохоронних органів звернувся ОСОБА_7 , який повідомив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області в руслі річки Черемош незаконно видобували піщано-гравійну суміш без відповідного дозволу та встановили міст.

При цьому, жодної інформації про причетність до вказаних подій ТОВ «БАЧА» органом досудового розслідування не встановлено, як і не підтверджено що зазначені у заяві ОСОБА_7 відомості відповідають дійсності.

Згідно наданих до апеляційного суду документів вбачається, що ТОВ «БАЧА» 23 травня 2024 року перемогло у аукціоні по лоту «Спеціальний дозвіл на користування надрами», після чого 30 травня 2024 року між ТОВ «БАЧА» та Державною службою геології та надр України укладено договір №3/6-24 купівлі продажу спеціального дозволу на користування надрами.

10 липня 2024 року ТОВ «БАЧА» отримало Спеціальний дозвіл №5699 на користування надрами, метою якого являється геологічне вивчення у тому числі дослідно-промислова розробка родовища з подальшим видобування піску, гравію, піщано-галькового матеріалу на земельній ділянці розташованій 1,0 км. на схід від села Слобідка Косівського району Івано-Франківської області.

Згідно наданих захисником ОСОБА_6 пояснень, 11 жовтня 2024 року з метою проведення підготовчих робіт, відповідно до проекту та програми робіт, на вказаній земельній ділянці проводились роботи з очищення земельної ділянки та її підготовки до проведення робіт працівниками ТОВ «БАЧА», при цьому жодного видобування корисних копалин не проводилось. Відповідно до топографічного плану передбачено встановлення тимчасової технологічної переправи на вказаній земельній ділянці, при цьому ця переправа не являється мостом, а використовується підприємством з метою збереження русла стічних вод з річки Черемош до дамби.

Із аналізу наданих документів та показів захисника ОСОБА_6 вбачається, що ТОВ «БАЧА» здійснювала свою діяльність на основі законодавчо передбачених дозволів і в спосіб, який передбачений законом.

Яким чином майно ТОВ «БАЧА» пов`язане із змістом заяви ОСОБА_7 та зазначених у ній ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не встановлено під час судового розгляду районним та апеляційним судом.

Відповідно до п.5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слід враховувати також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

На переконання апеляційного суду задоволення клопотання слідчого про арешт майна призведе до неправомірного втручання в роботу ТОВ «БАЧА» та обмеження законної діяльності цього товариства.

У даному випадку потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання органу досудового розслідування у право на користування, володіння та розпорядження майном, яке належить ТОВ «БАЧА».

Ні клопотання слідчого, ні додані до нього матеріали не містять відомостей про зв`язок ТОВ «БАЧА» із обставинами щодо яких внесено відомості до ЄРДР.

Сам по собі факт визнання слідчим металевої конструкції речовим доказом у кримінальному провадженні не може бути єдиною умовою для накладення арешту, не обґрунтовано цього і у вищевказаній постанові.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів на підтвердження обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя районного суду, в свою чергу належним чином не дослідив та не надав вмотивовану оцінку матеріалам клопотання та доданим до нього доказам.

За таких обставин, оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою у розумінні ст.370 КПК України, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою у клопотанні слідчого про арешт майна слід відмовити у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 жовтня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні клопотання слідчого Вижницького РВП ОСОБА_11 , погодженого з прокурором Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_12 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000490 від 12.10.2024 року відмовити у повному обсязі.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) ОСОБА_13 , підпис) (ПІБ)

22.10.2024 року

(дата засвідчення копії)