Справа № 486/1565/20
Провадження № 1-кс/486/207/2020
03 грудня 2024 року м. Південноукраїнськ
Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши питання про постановлення окремої ухвали у кримінальній справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
У провадженні слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 перебуває кримінальна справа за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
26.10.2024 року ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області дану скаргу задоволено та зобов`язано уповноважених осіб Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_2 про можливо вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 191 КК України, з проведенням подальшого досудового розслідування.
Разом з тим, суд акцентує увагу на тому, що на теперішній час виконання вказівок керівництва Слідчого управління ГУНП в Миколаївській області, начальником ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 не виконано.
Вивчивши матеріали справи, слідчий суддя вбачає за можливе ухвалити рішення, яке хоч і не пов`язане із суттю кримінального провадження або з його забезпеченням, проте постановлення цієї окремої ухвали має сприяти подальшому позитивному впливу та організації на ефективність здійснення судового контролю та виконання рішення в інших кримінальних справах.
У відповідності до ч. 1 ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст. 21 КПК України, ухвала суду, що набрала законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року, виконання судового рішення є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
У відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.
Відповідно до ч. 8 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що слідчий суддя не звільняється від виконання обов`язків судді першої інстанції, проте здійснення ним повноважень із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні враховується при розподілі судових справ та має пріоритетне значення.
Разом з тим, на підставі ст. 25 КПК України проголошено засаду публічності. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
З вказаною нормою кореспондується вимога п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач та прокурор.
Отже, обов`язок із внесення відповідних відомостей про вчинене кримінальне правопорушення покладається на слідчого, дізнавача, прокурора, до якого надійшла заява, повідомлення про таке діяння.
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.
Так як, судовий захист це дієвий механізм гарантування прав і свобод у кримінальному провадженні, а судовий контроль є способом судового захисту. При цьому необхідно враховувати, що такий контроль здійснюється не лише під час досудового розслідування, але й під час судових стадій кримінального провадження. Водночас, правосуддя та судовий контроль є окремими функціями у кримінальному процесі. Їх відмінності пов`язані зі стадійністю кримінального провадження та їх метою і формою реалізації. Суб`єктний склад реалізації правосуддя та судового контролю не завжди різний. Так, у випадку передбаченому ч. 3 ст. 309 КПК України суддя здійснюватиме судовий контроль за ухвалами слідчого судді які оскарженню не підлягають, а також правосуддя у цьому ж кримінальному провадженні.
Судовий контроль у кримінальному провадженні являє собою окремий напрям діяльності суду, який здійснюється під час досудового розслідування слідчим суддею, сутність якого полягає у контролі за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб при проведенні слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) дій, застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, проведенні інших процесуальних дій та прийнятті процесуальних рішень. Значення судового контролю полягає у тому, що завдяки діяльності слідчого судді забезпечуються невідкладним судовим захистом права, свободи та інтереси учасників кримінального провадження, а також створюються належні умови для реалізації засади змагальності під час досудового розслідування. Правозахисний характер судового контролю обумовив закріплення у ст. 206 КПК України загальних обов`язків слідчого судді щодо захисту прав людини. За чинним КПК судовий контроль має декілька окремих напрямів, які, виходячи із конкретних завдань, розрізняються за процесуальною формою, суб`єктним складом учасників провадження, засобами доказування, рішеннями слідчого судді.
Так, аналізуючи все вищевикладене можна зробити висновок, що судовий контроль під час досудового розслідування - це дуже важливий елемент правосуддя, адже відповідно до ст. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснення правосуддя здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.
Також треба зазначити те, що ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, але фактично через наявність прокурорського нагляду і судового контролю слідчий стає процесуально залежним.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Системний аналіз положень ч. 1 ст. 3, ст.ст. 91, 110, 369, 371, 372 та 419 КПК України дає змогу дійти висновку про те, що рішення судів будь якої інстанції приймаються у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження, постановлені або ухвалені в межах судового розгляду, встановлених для відповідного виду провадження.
При цьому, суд враховує позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 14.06.2021 року у справі №686/9636/18 (провадження № 51-6276кмо19), де зазначено про те, що є можливим ухвалення рішень, які не пов`язані із суттю кримінального провадження або з його забезпеченням, проте, зумовлені позитивним впливом на ефективність здійснення правосуддя у конкретному кримінальному провадженні та забезпеченням конституційного права на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України.
На підставі викладеного, слідчий суддя вважає необхідним для усунення подібних порушень Закону довести викладені обставини до відома начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_11 , начальника Слідчого управління ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 та для контролю в.о. керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_13 та шляхом винесення окремої ухвали.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Обставини, викладені в окремій ухвалі, довести до відома начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_11 , начальника Слідчого управління ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 та до контролю в.о. керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_13 для реагування в межах повноважень.
Про розгляд окремої ухвали повідомити Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом місяця з дня отримання копії даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_1