ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2435/24 Справа № 184/323/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09 травня 2024 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000001 від 01.01.2024 рокуза обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Зміст судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09 травня 2024 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, має середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше судимого:

-17.09.2003 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. З, 263 ч. 1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. 19.04.2006 звільнений умовно-достроково;

-08.10.2008 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 309 ч. 1, 75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

-09.04.2009 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 10.06.2011 звільнений умовно-достроков;

-08.11.2013 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч. 3, 70 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 21.05.2015 ухвалою Пятихатського районного суду Дніпропетровської області невідбутий строк 1 рік 7 міс. змінено на обмеження волі. 03.12.2015 звільнений року умовно-достроково на строк 1 рік 25 днів;

-18.11.2016 Амур-Нижньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 186 ч. 2, ст. 71 ч. 1, ст. 72 ч. 2, ст. 75 ч.5 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі;

-04.01.2017 Амур-нижньодніпровським районним судом Дніпропетровської області ст.ст. 309 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі. 03.02.2021 звільнився з Дніпровської виправної колонії № 89 по відбуттю строку покарання;

-21.04.2021 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту, судимість не погашена,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років, вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Вироком суду встановлено, 31 грудня 2023 року близько 17 години 30 хвилин, точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , де до нього підійшов раніше йому знайомий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході спілкування між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження. Після цього, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_8 виник злочинний намір, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_8 пішов до адреси свого мешкання по АДРЕСА_2 , де взяв кухонний ніж та повернувся до місця конфлікту з ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, 31 грудня 2023 року о 17 годині 58 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, підійшов до ОСОБА_9 та тримаючи в правій руці кухонний ніж, з силою наніс удар лезом ножа в область серця ОСОБА_9 , заподіявши останньому, проникаюче колото-різане поранення передньої стінки грудної клітини ліворуч, яке розпочинається колото-різаною раною по лівій середньо-ключичній лінії в проекції 6-го міжребер`я, подовжується в ліву плевральну порожнину з ушкодженням перикарду, наскрізним повним (ззаду наперед) ушкодженням лівого шлуночка серця, від якого 31.12.2023 настала смерть потерпілого ОСОБА_9 на місці події.

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.119 КК України та призначити покарання за відповідною статтею. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку про наявність у ОСОБА_8 умислу на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . Вказує, що ОСОБА_9 конфліктував із ОСОБА_8 та погрожував фізичною розправою, наніс тілесні ушкодження ножем, відібрав пакет із їжею та телефон, тоді ОСОБА_8 задля повернення свого майна повернувся до ОСОБА_9 із ножем думаючи, що останній злякається та віддасть майно, проте виник конфлікт і ОСОБА_8 відмахуючись наніс удар ножем ОСОБА_10 .

Звертає увагу, що свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 підтвердили наявність конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Свідок ОСОБА_14 показала, що ОСОБА_10 схильний до нанесення тілісних ушкоджень, оскільки він їй наносив значні тілесні ушкодження.

Вказує, що свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 також підтвердили наявність конфлікту між ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , та вказали про наявність ножів у обох чоловіків. Вказані обставини також підтверджуються записом з камери відеоспостереження.

Крім того, зазначає, що у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, в тому числі колото-різані, що вказує на протиправні дії ОСОБА_9 .

Наголошує, що ОСОБА_8 не свідомо припускав настання таких наслідків, що підтверджується його поясненнями та іншими матеріалами кримінального провадження.

Також захисник вказує про невідповідність призначеного покарання обставинам кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження

Прокурор заперечила щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просила вирок суду залишити без змін.

Захисник наполягала на задоволенні апеляційної скарги, зазначила про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого, просила вирок суду змінити.

Мотиви Суду

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та пред`явленого обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 115 КК України, виклавши їх у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Вина ОСОБА_8 підтверджується, показаннями самого обвинуваченого, який фактично не заперечив, що здійснив удар ножем ОСОБА_10 , що спричинило смерть, однак зазначає, що не мав умислу на вбивство, здійснив удар відмахуючись від ОСОБА_10 , який погрожував ножем та фізичною розправою ОСОБА_8 та наніс тілесні ушкодження.

Твердження сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_8 умислу на вбивство ОСОБА_10 спростовуються рядом доказів, які досліджені судом першої інстанції та обґрунтовано покладені в основу вироку.

Так, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 у суді першої інстанції показали, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 мав місце конфлікт, обидва чоловіки були із ножами, в наслідок конфлікту ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_10 ножем, через що настала смерть останнього. Вказані обставини також не заперечуються самим обвинуваченим.

Також, його вина підтверджується письмовими доказами, зокрема витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань з кримінального провадження №0000001 від 01.01.2024 року за правовою кваліфікацією: ч.1 ст.115 КК України; протоколом огляду місця події від 31.12.2023 року та фототаблиця до нього, відповідно до якого оглянута ділянка місцевості на якій розташований труп ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події, в ході якого оглянуто труп ОСОБА_9 ; висновком експерта №4, відповідно до якого встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала від проникаючого колото-різаного поранення передньої стінки грудної клітини ліворуч з ушкодженням лівого шлуночка серця; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнав особу на фото №4 ОСОБА_8 , який вчинив вбивство чоловіка за допомогою кухонного ножа; висновком експерта №4-ЕД, відповідно до якого встановлено, що від декількох хвилин до декількох десятків хвилин потерпілий ОСОБА_9 міг здійснювати самостійні рухи, не виключеною вірогідність його утворення при механізмі, вказаному свідком ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту за його участю 01.01.2024 року; актовим записом про смерть; протоколом проведення слідчого експерименту, за участю свідка ОСОБА_12 , який показав, як відбулася сварка між двома раніше не відомими йому чоловіками, та продемонстрував як один з них наніс іншому удар ножем правою рукою в область грудної клітини, крім того, ОСОБА_12 продемонстрував як один, який наніс удар ножем покидав місце вчинення злочину зі словами: «навіщо ти мене спровокував»; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав особу на фото №3, а саме ОСОБА_8 , як особу яка перебувала біля продуктового магазину «Сімейна пекарня» і в якого був кухонний ніж в руці; протоколом проведення слідчого експерименту, складений ст.. слідчим СВ ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. капітаном поліції ОСОБА_18 від 01.01.2024, згідно якого ОСОБА_8 показав на місцевості всі обставини вчиненого ним злочину; довідкою КП «ЦМЛ ПМРДО», згідно якої вбачається, що о 19-20 год. 31.12.2023 року ОСОБА_8 звертався за медичною допомогою та якому було встановлено діагноз: садно передньої поверхні лівого стегна; довідкою наданою адміністрацією КП «ЦМЛ ПМР ДО», згідно якої встановлено, що ОСОБА_8 , скерований працівниками поліції в ВЕМД о 19-20 год. 31.12.2023 р., діагноз: садна шиї зліва до 6 см (подряпина). Садно с/з стегна по передній поверхні 2-0,5 см, 0,5х0,5 см. Гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю; висновками експерта №СЕ-19/104-24/1137-ТР від 10.01.2024, №СЕ-19/104-24/1170-ТР від 15.01.2024, №СЕ-19/104-24/1165-ТР від 12.01.2024, №СЕ-19/104-24/1165-ТР від 12.01.2024 та №СЕ-19/104-24/1161-ТР від 11.01.2024 щодо поранень ОСОБА_10 ; висновком експерта №1 від 02.1.2024 року, згідно якого встановлено, що виявлені тілесні ушкодження у вигляді - поверхневої колото-різаної рани шиї, двох поверхневих колото-різаних ран лівого стегна - відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії гострого предмету, маючого колюче-ріжучі властивості. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого; висновком судово-психіатричної експертизи №40 від 26.01.2024, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_8 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі психічних поведінкових розладів внаслідок вживання наркотиків. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

Крім того, відповідно до протоколу зняття показань технічних приладів, що мають функцію відеозапису, біля ломбарду «Капітал», зафіксовано ОСОБА_8 , який через деякий час зник з поля зору камер, також зафіксовано дві дівчини, які зовні схожі на свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , через деякий час зафіксовані фельдшери швидкої допомоги. Вказані обставини, узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Також, відповідно до протоколу зняття показань технічних приладів, що мають функцію відеозапису, біля пекарні «Сімейної пекарні», зафіксовано чоловіка зовні схожого на ОСОБА_11 , чоловіка зовні схожого на ОСОБА_8 та особи зовні схожої на ОСОБА_10 , які стояли втрьох, згодом ОСОБА_8 відійшов, кинув на землю свій пакет рожевого кольору та тримаючи в руці пакет, зовні схожий на ніж, знов повертається до чоловіків та поводить себе агресивно щодо ОСОБА_10 , в цей час ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які знаходились рядом із пекарнею, заходять до приміщення. Через деякий час, зафіксовано працівників СОГ, які зафіксували обставини вчинення злочину.

Вказані докази, є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та показаннями свідків, а тому беззаперечно вказують на спричинення ОСОБА_8 удару ножем ОСОБА_10 , від якого останній помер на місці вчинення, що вказаних обставин не заперечує сам обвинувачений.

Перевіряючи доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_8 умислу на вбивство ОСОБА_10 , колегія суддів зазначає, що під час кваліфікації злочинів проти життя і здоров`я особи, питання про наявність чи відсутність умислу на вбивство необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного й потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Вбивство з необережності, на відміну від умисного вбивства, має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.

Колегія суддів звертає увагу, що характер, сила удару та його локалізація, вказують на те, що такий удар був не випадковим, а прицільними та із значною силою адже здійснювалися в грудну клітину, де розташовані життєво важливі органи.

Крім того, після вказаних дій ОСОБА_8 усвідомив, що досяг свого умислу, оскільки ОСОБА_10 одразу після удару впав на землю, більш того, як вбачається з показань свідка ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_8 покидав місце вчинення злочину із словами «навіщо ти мене спровокував».

Також колегія суддів звертає увагу, на послідовність, виваженість та тривалість дій обвинуваченого ОСОБА_8 , що виключає можливість характеризувати дії останнього як необережні. , зокрема конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 мав тривалий характер, через значний час після спричинення ОСОБА_10 обвинуваченому тілесних ушкоджень, як зазначив сам ОСОБА_8 , він пішов додому та взяв кухонний ніж для захисту, повернувся до ОСОБА_10 та цілеспрямовано продовжив із ним конфлікт.

Значення має також і обстановка в місці вчинення злочину та ставлення обвинуваченого до потерпілої особи, а саме обмежений простір біля приміщення, неприязні відносини до ОСОБА_10 , який спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 та забрав майно, вказане свідчить, що ОСОБА_8 достеменно знав і не міг не передбачати, до яких тяжких наслідків призведе його удар ножем, здійсненний із прикладанням значної сили, в грудну частину тулубу та спростовує його позицію, що він наніс удар відмахуючись від дій ОСОБА_10 .

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_8 поза розумним сумнівом вказують на усвідомлення ним суспільно небезпечного характеру свого діяння, передбачення їх наслідків та припускання їх настання, отже на непрямий умисел на вбивство ОСОБА_10 , що беззаперечно відповідає правовій кваліфікації ч.1 ст.115 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, аналізуючи допустимість досліджених доказів, зробив правильний висновок про їх достеменність та законність їх зібрання та обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку і обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_8 умислу на вбивство ОСОБА_10 .

Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність і умотивованість цих висновків, апеляційна скарга захисника не містить.

Колегія суддів зазначає, що частина 2 ст. 17 КПК України передбачає, що винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом. На переконання колегії суддів, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 цей стандарт доведення винуватості цілком дотримано, адже за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що були дослідженні в суді першої інстанції, можливо дійти висновку про те, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

За таких обставин, з урахуванням обсягу досліджених доказів, їх ретельний аналіз, перевірки на предмет допустимості та належності, на думку колегії суддів дають беззаперечні підстави вважати правильними висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 саме в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, що відповідає правовій кваліфікації за ч.1 ст.115 КК України.

За наведених обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо оспорювання кваліфікації дій обвинуваченого необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження.

Виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, враховуючи спосіб вчиненого умисного злочину, поведінку обвинуваченого, що передувала події злочину, місце вчинення злочину, усвідомлення обвинуваченим суспільно-небезпечного характеру своїх дій, поведінку обвинуваченого після вчинення усіх дій, часткове визнання ним вини, колегія суддів вважає, що призначене покарання ОСОБА_8 є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при призначені міри покарання враховані всі обставини викладені в апеляційній скарзі захисника, будь-яких інших доказів, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо особи обвинуваченого, при розгляді справи в апеляційній інстанції на підтвердження доводів апеляційної скарги не надано.

За вказаних вище підстав, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції остаточне покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів та підстав для пом`якшення покарання, не вбачає.

Колегія суддів вважає таке рішення суду першої інстанції справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, таким, що відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого є необґрунтованими та не підлягає задоволенню, оскільки призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин колегія суддів вважає, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування та задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09 травня 2024 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді