Провадження № 1-кп/643/285/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0002419 від 11.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

у с т а н о в и в :

Згідно з ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 27 жовтня 2023 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002419 від 11.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, вказане кримінальне провадження направлено з Октябрського районного суду м.Полтави до Московського районного суду м. Харкова для його розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями Московського районного суду м. Харкова від 21.11.2023 визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 18 березня 2024 року задовольнив клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_6 про надання дозволу на затримання обвинуваченої ОСОБА_5 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надав дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу до Московського районного суду м. Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголосив в розшук обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановив строк дії ухвали в частині надання дозволу на затримання обвинуваченої - шість місяців, а саме з 18 березня 2024 року до 18 вересня 2024 року, включно. Зупинив судове провадження по матеріалам кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - до розшуку обвинуваченої.

24 вересня 2024 року до Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про оголошення обвинуваченої ОСОБА_5 у міжнародний розшук та обрання стосовно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, позаяк наявні відомості про перетин обвинуваченою ОСОБА_5 державного кордону 27.08.2022 через пункт пропуску Рава-Руська.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 17 жовтня 2024 року відновив провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002419 від 11.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, призначив підготовче судове засідання по розгляду клопотання прокурора про оголошення обвинуваченої ОСОБА_5 в міжнародний розшук і обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У підготовчому судовому засіданні 11 листопада 2024 року прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про оголошення обвинуваченої ОСОБА_5 у міжнародний розшук та обрання стосовно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування заявленого клопотання посилалася, що перебуваючи з 2019 року у статусі обвинуваченої, розуміючи свій обов`язок прибувати на виклик суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, ОСОБА_5 , починаючи з 2022 року, на виклики суду не реагувала, у судові засідання до Октябрського районного суду м. Полтави та Московського районного суду м.Харкова не з`являлася, поважності причин неявки не пояснила, ходом розгляду вказаного кримінального провадження не цікавилася. Посилалася, що Харківським РУП №2 ГУНП в Харківській області на виконання ухвали суду щодо розшуку обвинуваченої ОСОБА_5 заведено оперативно-розшукову справу. Зазначила, що в результаті проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.08.2022 перетнула державний кордон України у напрямку Польщі, дані про в`їзд останньої на територію України на даний час відсутні. Вважала, що з метою встановлення актуального місцезнаходження ОСОБА_5 останню доцільно оголосити у міжнародний розшук. Зазначила, що на цій стадії кримінального провадження стосовно обвинуваченої доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, позаяк існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. Обґрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, посилалася, що обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Звертала увагу, що ОСОБА_5 непрацевлаштована, місце її перебування невідоме, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, відтак в неї відсутні міцні соціальні зв`язки, які слугували б стримуючим фактором. Посилалася, що обвинувачена ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин з метою незаконного збагачення. Зазначила, що ОСОБА_5 непрацевлаштована, припинення її противоправної діяльності не було наслідком добровільного волевиявлення останньої, а стало наслідком діяльності правоохоронних органів. З огляду на викладене, посилаючись на ч. 6 ст. 193 КПК України, просила обрати стосовно засудженої ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні 11 листопада 2024 року щодо вирішення заявленого прокурором клопотання про оголошення обвинуваченої ОСОБА_5 у міжнародний розшук покладався на розсуд суду. Проти розгляду клопотання прокурора про обрання стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченої заперечував.

Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши думку прокурора, захисника, вважає за необхідне оголосити обвинувачену ОСОБА_5 у міжнародний розшук, з огляду на таке.

У підготовчі судові засідання, призначені на 21 грудня 2023 року на 09 годину 30 хвилин, на 23 січня 2024 року на 09 годину 30 хвилин, на 22 лютого 2024 року на 09 годину 30 хвилин, 18 березня 2024 на 10 годину 30 хвилин, обвинувачена ОСОБА_5 , була викликана у встановленому вимогами кримінального процесуального законодавства України порядку, не з`явилася в судові засідання без поважних причин та не повідомила про причини неприбуття. Крім того, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2023 року було надано Харківському районному управлінню поліції №2 ГУНП в Харківській області доручення на проведення слідчих (розшукових) дій з метою встановлення фактичного місця проживання/знаходження обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На виконання зазначеної ухвали суду працівниками поліції було надано рапорт, згідно з яким встановити фактичне місце проживання/знаходження обвинуваченої ОСОБА_5 не виявилося за можливе через її відсутність за адресою проживання. ОСОБА_5 перевірено за базою ІТС ІПНП «Армор», інших адрес мешкання, номерів мобільних телефонів, якими може користуватися остання, у даній базі не встановлено. ОСОБА_5 перевірено за базою «Аркан» щодо факту перетину державного кордону України. За даною базою інформації немає.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 18 березня 2024 року оголосив в розшук обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14 червня 2024 року від начальника Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_7 надійшло повідомлення про те, що стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є достовірна інформація щодо перетину нею Державного кордону України в пункті пропуску «Рава-Руська» 27 серпня 2022 року у напрямку Польщі. До повідомлення додано витяг з міжвідомчої системи ЦП «Аркан».

Як убачається з наданого Харківським РУП №2 ГУНП в Харківській області витягу з міжвідомчої системи ЦП «Аркан» від 30.04.2024, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , 27.08.2022 о 09-50 годині перетнула Державний кордон України у пункті пропуску «Рава-Руська».

Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Водночас чинним КПК України не регламентовано поняття «міжнародний розшук» та не розкрито зміст зазначеного терміну. Проте термін «міжнародний розшук» використовується в цьому кодексі як обов`язкова підстава для здійснення спеціального досудового розслідування чи провадження (in absentia) (ч. 5 ст. 139, 297-1, 297-4, 323 КПК України).

Установлення місця перебування обвинуваченого та доставлення його до суду є необхідною умовою для розгляду кримінального провадження в розумні строки. З цією метою відповідними суб`єктами здійснюється розшук особи, яка ухиляється від суду.

Розшук є родовим поняттям, він може здійснюватися на території України, бути міждержавним та/або міжнародним. Метою для усіх видів розшуку є отримання інформації про місцезнаходження розшукуваної особи та подальшого доставлення її до суду, правоохоронного органу.

Аналіз норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку, що розшук є комплексом слідчих, оперативно-розшукових, розшукових, інформаційно-довідкових, сигнальних та інших заходів, які здійснюються правоохоронними органами в місцях можливого перебування розшукуваних осіб. У свою чергу, міжнародним розшуком є комплекс зазначених заходів, що заснований на нормах національного і міжнародного права та здійснюються поза межами держави-ініціатора за запитами спеціально уповноважених органів держав, силами правоохоронних органів запитуваних країн з використанням можливостей Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісом Генерального прокурора, Національного антикорупційне бюро України, Службою безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020, міжнародне співробітництво правоохоронних органів України з органами Інтерполу, НЦБ іноземних держав, компетентними органами іноземних держав та міжнародними установами з використанням інформаційної системи Інтерполу здійснюється з питань та у формах, визначених правилами Інтерполу.

Цілями міжнародного співробітництва з використанням інформаційної системи Інтерполу є, зокрема установлення місцезнаходження осіб, які розшукуються, з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції).

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення ч. 1 ст. 21 КПК України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Розумність строків є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що згідно з даними інтегрованої міжвідомчої інформаційно-комунікаційної системи «Аркан» ОСОБА_5 27.08.2022 покинула територію України, інформація щодо повернення ОСОБА_5 на територію України відсутня, таким чином є підстави вважати, що ОСОБА_5 ухиляється від суду, суд вважає за необхідне оголосити її у міжнародний розшук.

При вирішенні клопотання прокурора про обрання стосовно засудженої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд керується таким.

Чинним кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошена у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченій ОСОБА_5 та покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою. Крім того, суд враховує, що обвинувачену ОСОБА_5 ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2024 року було оголошено у розшук за ухилення від явки до суду.

З огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується - у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, враховуючи те, що дії ОСОБА_5 за вчинення яких вона обвинувачується, носять характер тяжкого злочину, вчиненого у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, вона не має офіційного місця роботи, як наслідок, офіційного постійного та стабільного джерела доходу, суд доходить висновку, що ризики, передбачені п. 1, 5 ст. 177 КПК України, доведені прокурором.

Суд ураховує, що характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме тримання під вартою. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, суд враховує, що положеннями п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України визначено, що до клопотання про видачу особи в Україну, у тому числі, в обов`язковому порядку додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності. Таку ж вимогу закріплено і у ст. 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року та в ІV розділі Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол.

З огляду на викладене, враховуючи, що наявні відомості про перетин обвинуваченою кордону України та неповернення в Україну станом на теперішній час, а її подальше затримання за посередництвом НЦБ Інтерполу з метою подальшої законної видачі (екстрадиції) в Україну компетентними органами іноземної держави, без обрання стосовно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є неможливим, суд доходить висновку, що наявні обґрунтовані підстави для обрання до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 193, 197, 335, 371-372 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 - задовольнити.

Оголосити обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Харкова, громадянку України, остання відома адреса: АДРЕСА_1 , - у міжнародний розшук.

Обрати стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Харкова, громадянки України, остання відома суду адреса: АДРЕСА_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Харкова, громадянки України, остання відома суду адреса: АДРЕСА_1 , і не пізніше ніж через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження (Московського районного суду м. Харкова) розглянути за участю обвинуваченої питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002419 від 11.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, зупинити до розшуку ОСОБА_5 .

Організацію виконання ухвали суду доручити старшому групи прокурорів у провадженні прокурору Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення у формі ухвали складено 14 листопада 2024 року.

Суддя : ОСОБА_1