Провадження № 1-кс/201/4717/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м.Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.09.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001570 від 11.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.09.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001570 від 11.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, у якій просить постанову слідчого СВ ВП №5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.09.2024, про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001570 від 11.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.194 КК України, скасувати; скаргу розглядати без участі представника скаржника.

В обґрунтування поданої скарги представник зазначає, що 23.08.2024 року ОСОБА_4 звернулась до СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою, яка була зареєстрована 23.08.2024 ЖЄО №26853, про вчинення злочину, в порядку ст. 214 КПК України. Однак відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, досудове розслідування не було розпочато. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2024 року, по справі №201/10638/24, задоволено скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність працівників СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення. Зобов`язано уповноважену особу СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 23.08.2024 року, яка була зареєстрована 23.08.2024 за вх. № К-1127, ЖЄО №26853 від 26.08.2024. Зобов`язано надати ОСОБА_4 відповідну копію витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань у встановлений Законом термін. 10.09.2024 року до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в якій суд зобов`язав ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за заявою ОСОБА_4 від 23.08.2024 року, яка була зареєстрована 23.08.2024 за вх. № К-1127, ЖЄО №26853 від 26.08.2024. За даним фактом СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було внесено відомості в ЄРДР № 0001570 від 11.09.2024 року, за попередньою кваліфікацією ч.1 ст. 194 КК України. Однак, про цей факт не було відомо ОСОБА_4 , оскільки з нею не зв`язувались посадові особі ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, не вручався Витяг з ЄРДР на виконання вищезазначеної Ухвали. Адвокатом ОСОБА_3 , 03.10.2024, було подано адвокатський запит за №2/0310/24, до ГУНП в Дніпропетровській області, про надання інформації щодо відповідальної особи, уповноваженої на обробку (прийняття, пересилання, надання відповіді тощо) адвокатського запиту №1/1809/24 від 18.09.2024. На даний адвокатський запит, 11.10.2024, ГУНП в Дніпропетровській області надано відповідь за вих.№ 43.5/148адв., в якій повідомляється про те, що 11.09.2024 слідчим відділенням ВП №5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внесено в ЄРДР № 0001570 від 11.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України. 18.09.2024 СВ ВП №5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за результатами проведеного досудового розслідування вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Лише 16.10.2024 заявниці було надано: копію Постанови про закриття даного кримінального провадження від 18.09.2024, повідомлення про закриття кримінального провадження, Витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №0001570 від 11.09.2024. Із прийнятою постановою ОСОБА_4 категорично не згодна, вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України, оскільки слідчим не було проведено жодних слідчих дій у кримінальному провадженні, не допитано потерпілу, не з`ясовано коло свідків, не вивчено документи щодо права власності на майно, не з`ясовано ступінь пошкодження майна, не допитано ОСОБА_6 тощо.

Скаржник, її представник у судове засідання не з`явилися, у поданій скарзі адвокат ОСОБА_3 просив розглянути скаргу без його участі та задовольнити, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 107 КПК України повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї документи, приходить до такого висновку.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001570 від 11.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.09.2024 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Мотивуючи свою постанову слідчий зазначив, що до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі №201/10638/24, провадження №1-кс/201/3680/2024, щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 за фактом умисного пошкодження майна (ЖЕЛ 29011 від 10.09.24). Об`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України є суспільні відносини власності (відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном). В свою чергу майно - це речі матеріального світу, яким притаманні специфічні ознаки фізичного, економічного та юридичного характеру. Однією з ознак, що притаманна категорії майна є юридична ознака, тобто право на майно належить певному власнику або особі, якій воно на законній підставі ввірено, знаходиться у її віданні чи під її охороною: для винного майно є чужим. Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 194 КК України передбачена відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах. У відповідності до п. 3 прим. 1 до ст. 185 КК України у статтях 185-191, 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення. Неоподаткований мінімум доходів громадян у 2024 році становить 1514 грн, однак для наявності суми шкоди, що підлягає кримінальній караності у відповідності до ч. 1 ст. 194 КК України, збиток має становити 378 тис. 500 грн. Таким чином, враховуючи вищевикладене, кримінальне провадження №0001570 від 11.09.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.194 КК України, підлягає закриттю за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Проте, з мотивувальної частини постанови вбачається, що поза увагою слідчого залишилася відсутність оцінки щодо можливості встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Суд приходить до висновку про недотримання слідчим вимог ст.110 КПК України при ухваленні постанови від 18.09.2024 року, що є порушенням змісту та форми загальних засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України.

Крім того, згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальному процесуальному законодавстві України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі, «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява №21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграф 150).

Крім того, статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, в постанові про закриття кримінального провадження слідчим не надана правова оцінка встановленим під час досудового розслідування обставинам та не наведено аналізу проведеного розслідування.

На думку слідчого судді, під час судового розгляду, слідчим не доведено, що під час досудового розслідування були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії з метою виявлення обставин кримінального правопорушення, збору відповідних доказів для підтвердження або спростування наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, зокрема, не вчинено жодних слідчих (розшукових) та процесуальних дій для встановлення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Вказані обставини свідчать про те, що в процесі проведення досудового розслідування слідчим не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких, слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Отже, на думку слідчого судді, в ході досудового розслідування слідчим допущена істотна неповнота, усунення якої потребує застосовування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування і виконання слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, а слідчим без дослідження всіх обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, передчасно було прийнято рішення про закриття кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прийнята постанова є передчасною і такою, що винесена без дотримання вимог ст.ст. 9,91-94,110,284 КПК України, а досудове розслідування, що проведене слідчим не було ретельним, безстороннім і сумлінним.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних дізнанням доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених представником скаржника.

Тому, вимога скаржника щодо скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно вимог 18) ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись п. 18) ч.1 ст. 3, ст.ст.2,7,110, 117,284, 303, 306, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.09.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001570 від 11.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, задовольнити.

Постанову слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 18.09.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001570 від 11.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1