Справа № 504/4242/19
Провадження 1-кп/522/1599/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі суду присяжних:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 ,

присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 від 22.05.2019 року відносно:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Краснодар, Російської Федерації, громадянина Республіки Молдова, росіянина, з

вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1 ,

також зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 9, 12 ч.2 ст. 115 КПК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

потерпілого - ОСОБА_17 ,

представника потерпілого - ОСОБА_18 ,

захисників - ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,

обвинуваченого - ОСОБА_13 ,

перекладачів - ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ,

суд-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_13 скоїв пособництво у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

Так, приблизно у квітні місяці 2019 року, особа матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження (надалі Особа №1), будучи обізнаною про матеріальний стан колишнього мера м. Тирасполь невизнаної Придністровської Молдавської Республіки ОСОБА_27 , який з 2017 року проживав у АДРЕСА_3 , з метою власного збагачення вирішила організувати вчинення розбійного нападу на ОСОБА_27 , поєднаного з проникненням у його житло.

Так, з метою підготовки до реалізації свого злочинного умислу, направленого на організацію вчинення розбійного нападу на ОСОБА_27 , Особа №1 отримала інформацію про те, що ОСОБА_27 постійно відвідує фітнес-клуб « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою АДРЕСА_4 .

Також, Особа №1 усвідомлюючи, що самостійно вчинити запланований нею злочин не зможе, вирішила залучити до його скоєння інших осіб.

З цією метою Особа №1, приблизно у квітні 2019 року, запропонувала двом особам, матеріали стосовно яких також виділено в окреме провадження (надалі Особа АДРЕСА_5 ), вступити з нею у злочинну змову направлену на скоєння розбійного нападу стосовно ОСОБА_27 з метою заволодіння його майном, а також подальшого його викрадення, незаконного заволодіння належним йому транспортним засобом «Інфініті QX 56», д/знак НОМЕР_1 , а також умисного вбивства останнього з метою укриття цих злочинів, на що останні надали свою згоду.

Також, з метою забезпечення здійснення спостереження за місцем пересування та перебування потерпілого Особа №1 приблизно на початку травня 2019 року запропонувала раніше знайомому ОСОБА_13 вступити з нею та іншими особами у злочинну змову, направлену на таємне викрадення майна ОСОБА_27 , а саме грошових коштів, шляхом проникнення до його житла, при цьому не довела ОСОБА_13 усіх своїх дійсних злочинних намірів, зазначених вище.

На вказану пропозицію ОСОБА_13 погодився та надав згоду на свою участь у сприянні Особі №1 у таємному викраданні майна потерпілого, тим самим вступив у попередню змову з останнім.

Надалі, з метою конспірування своїх злочинних дій у процесі підготовки та під час вчинення організованих Особою №1 кримінальних правопорушень останній разом з Особою АДРЕСА_5 та ОСОБА_13 придбали мобільні термінали зв`язку з прихованими ІМЕІ, а також сім-карти з номерами телефонів для спілкування у закритій групі (між собою).

Після цього, будучи обізнаним про місця перебування ОСОБА_27 , 15.05.2019 року Особа №1 разом з Особою АДРЕСА_5 та ОСОБА_13 прибули до фітнес-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_4 , де скрито указала останнім на ОСОБА_27 як особу стосовно якої планується вчинити протиправні дії.

Надалі, 17.05.2019 року, ОСОБА_13 згідно вказівки Особи АДРЕСА_6 у якому поселився разом із співучасниками злочину.

З метою підготовки до реалізації злочинного плану Особи АДРЕСА_7 та згідно його вказівок ОСОБА_13 , Особа АДРЕСА_5 почергово почали слідкувати за пересуваннями ОСОБА_27 , встановлювали місце його перебування, вивчали розпорядок дня.

Також, діючи відповідно до розробленого Особою №1 злочинного плану щодо вчинення розбійного нападу, виконавці злочину Особа АДРЕСА_5 підшукали нежилу кам`яну споруду серед покинутих недобудов по АДРЕСА_7 до якої планували, після скоєння розбійного нападу, незаконно перемістити ОСОБА_27 з метою його подальшого вбивства, щоб не бути викритими у вчинених злочинах.

Так, реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_27 , не будучі обізнаним про іншу частину злочинного плану, ОСОБА_13 згідно вказівок Особи АДРЕСА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на виконання відведеної ролі пособника з усунення перешкод в успішній реалізації злочинного плану, 21.05.2019 року, приблизно об 14:00 год., прибув до ТРЦ «Сіті-Центр Котовський» за адресою: м. Одеса, вул. Давида Ойстраха, 22, де в той час у фітнес-клубі «Спорт Лайф» знаходився ОСОБА_27 з метою спостереження за останнім та повідомлення Особі №1 про факт його виїзду з клубу, щоб протиправні дії інших співучасників злочину не були помічені потерпілим.

У цей же час Особа №1, діючи за межами погодженого з ОСОБА_13 злочинного плану, на автомобілі «ВАЗ 2121», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , привіз Особу АДРЕСА_8 , у якому проживав потерпілий, де залишив останніх очікувати ОСОБА_27 , а сам на вказаному автомобілі направився в район запланованого ними місця вбивства ОСОБА_27 у АДРЕСА_9 .

Надалі, на виконання своїх обов`язків ОСОБА_13 . слідкуючі за ОСОБА_27 через деякий час, цього ж дня, помітив як останній вийшов з клубу, направився до свого автомобілю «Інфініті QX 56» та вирушив на ньому, про що одразу ж за раніше придбаним мобільним терміналом зв`язку із прихованим ІМЕІ повідомив Особі № НОМЕР_3 , а сам повернувся до орендованого ними будинку.

Після цього, Особа АДРЕСА_5 , дотримуючись заздалегідь обумовленого з Особою №1 злочинного плану, направленого на вчинення розбійного нападу поєднаного з проникненням у житло з метою заволодіння чужим майном, дочекавшись повернення ОСОБА_27 до місця мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , того ж дня, приблизно о 16:30 год., зайшли на територію домогосподарства, проникли до будинку, де застосовуючи насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, умисно завдавати йому руками і ногами тілесні ушкодження у різні частини тіла та голови, повалили його на підлогу та використовуючи заздалегідь заготовлену липку-стрічку скотч, зв`язали йому кисті рук і ноги та почали відшукувати у будинку грошові кошти та матеріальні цінності, проте не знайшли цього майна, у зв`язку з його відсутністю.

Таким чином, ОСОБА_13 виконав усі дії, згідно відведеної йому ролі, які вважав необхідними для викрадення вказаного майна потерпілого, проте не довів свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Після вчинення розбійного нападу, Особа АДРЕСА_5 продовжуючи діяти за попередньою змовою з Особою АДРЕСА_7 , перевезли ОСОБА_27 на його автомобілі до раніше оговореного місця у с. Вапнярка, де скоїли вбивство останнього та зникли з місця події.

28.06.2024 року стороною обвинувачення в порядку ст.ст. 338, 341 КПК під час судового розгляду справи було змінено текст обвинувачення, а саме виключено з обвинувачення інкриміновані ОСОБА_13 злочини, передбачені ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 9, 12 ч.2 ст. 115 КПК України, а також змінено правову кваліфікацію дій ОСОБА_13 в обвинувачені з ч.3 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України на ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_13 раніше стороною обвинувачення були кваліфіковані:

-за ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України, за ознаками: організація нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;

-за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146 КК України, за ознаками: організація викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки;

-за ч. 3 ст. 27, п. п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками: організація умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті викраденій людині, з метою приховати інший злочин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Після зміни обвинувачення в суді прокурором дії обвинуваченого ОСОБА_13 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: пособництво у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

Змінений обвинувальний акт було оголошено 08.08.2024 року в судовому засіданні, долучено до матеріалів справи та копії цього акту надано учасникам судового провадження, визначеним ч. 2 ст. 338 КПК України для ознайомлення.

У зв`язку з тим, що в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням, складеному відносно ОСОБА_13 ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, якій передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення та про зменшення обвинувачення, представник потерпілого ОСОБА_17 - адвокат ОСОБА_18 , з урахуванням вимог ст.ст.56, 388 КПК України скористався правом підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

В суді представник потерпілого ОСОБА_18 зазначив, що після дослідження доказів, наданих стороною обвинувачення, вина обвинуваченого ОСОБА_13 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 9, 12 ч.2 ст. 115 КПК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_13 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 9, 12 ч.2 ст. 115 КПК України не визнав та показав, що був обізнаний у плануванні та організації скоєння лише крадіжки майна потерпілого ОСОБА_27 іншою особою, якій він надав свою згоду на участь у скоєнні саме цього злочину. Свою вину, з урахуванням зміненого прокурором обвинувачення, визнає лише у вчинені пособництва у закінченому замаху на таємне викрадення майна, яке належить потерпілому ОСОБА_27 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, а саме за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 надав наступні покази.

Так, в березні 2019 року в с. Маяки він зустрів свого знайомого ОСОБА_28 , який раніше проживав у м. Тирасполь. В розмові останній цікавився людьми, які раніше були при владі у ПМР та у зв`язку з перемінами в «державі» виїхали з грошима до м. Одеси, у тому числі зазначив про ОСОБА_27 . У свою чергу ОСОБА_13 повідомив, що від знайомого знає, що останній тренується у фітнес-клубі в «Сіті-Центрі» в селищі Котовське, м. Одеси.

Через деякий час, ОСОБА_29 повідомив, що декілька разів намагався відстежити пересування ОСОБА_27 та попросив допомоги ОСОБА_13 .

Останній, 17.05.2019 року, на автомобілі «Митцубісі» приїхав на територію України, де на кордоні його зустрів ОСОБА_29 , який був разом з мешканцем м. Тирасполь ОСОБА_30 та іншою невідомою йому особою. В магазині ОСОБА_29 купив усім сім-карти та вони разом направилися до «Сіті-Центру». ОСОБА_29 разом з двома особами поїхали на автомобілі «Нива». На місці ОСОБА_29 попросив ОСОБА_13 допомогти орендувати будинок та останній через свого знайомого ОСОБА_31 знайшов житло у с. Крижанівка.

У будинку ОСОБА_29 з іншими особами оговорювали необхідність відстеження маршруту пересування потерпілого та план викрадення майна з домоволодіння, коли останній буде знаходитися на тренуванні в «Сіті Центрі». Згідно відведеної ролі, ОСОБА_13 повинен був відстежувати пересування ОСОБА_27 , бути постійно на зв`язку для того щоб повідомляти про його пересування. При цьому, мови про скоєння розбійного нападу та вбивства не було, у зв`язку з чим він навіть не відключав свій особистий мобільний телефон.

Після цього, обвинувачений декілька разів відстежував маршрут пересування потерпілого та 19.05.2019 року уїхав до м. Тирасполь, а 20.05.2019 року на прохання ОСОБА_28 повернувся, доки останній разом з іншими співучасниками не скоїть крадіжку майна.

Так, 21.05.2019 року ОСОБА_29 разом з ОСОБА_30 та собою на ім`я ОСОБА_32 виїхали з будинку, а ОСОБА_13 направився до «Сіті-Центру», де залишився на прохання ОСОБА_28 , знайшов на стоянці автомобіль потерпілого та слідкував за ним. Як він зрозумів, що ОСОБА_29 разом з іншими особами вирішили приступити до скоєння крадіжки майна.

Через деякий час, ОСОБА_13 побачив як потерпілий ОСОБА_27 направився до свого автомобіля та вирушив на ньому, про що за телефоном повідомив ОСОБА_33 .

Надалі, ОСОБА_13 повернувся до орендованого дому в с. Крижанівка та через деякий час йому подзвонив ОСОБА_29 , попросив поповнити його «разовий» номер телефону та приїхати на територію пляжу в с. Вапнярка. ОСОБА_13 виконав його прохання та приїхав до зазначеного останнім місця, не знайшов його та подзвонив. ОСОБА_29 підійшов та наказав їхати до дому. Коли виїхали з пляжу на трасі до автомобілю ОСОБА_28 сіли ОСОБА_34 та ОСОБА_32 . В домі останні почали швидко збиратися та повідомили, що вони «спалилися» та приїде поліція. З їх слів ОСОБА_13 зрозумів, що їх помітив ОСОБА_27 .

Після цього, ОСОБА_13 поїхав на своєму автомобілі до м. Тирасполь разом з ОСОБА_30 та ОСОБА_35 , які по дорозі сварилися на ОСОБА_28 , оскільки він все погано організував та нічого не заплатив. Через деякий час з новин дізнався про вбивство ОСОБА_27 . Він подзвонив ОСОБА_36 але той повідомив, що нічого не розуміє та більше з ним не спілкувався.

Винність обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України повністю доведена та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в суді потерпілий ОСОБА_17 показав, що ОСОБА_27 є його батьком. У 2017 році його батько переїхав до України та мешкав у передмісті Одеси. Йому відомо що батько вів крупний бізнес у м. Тирасполь, деякий час працював мером м. Тирасполь, однак великих грошей або цінностей він не мав. Оскільки батько боявся «політичного» переслідування він переїхав до України, де проживав разом зі своєю співмешканкою. Обставини смерті батька йому не відомі, однак як на його думку вбивство скоїли саме за гроші, оскільки злочинці вважали що він зберігає велику суму грошей. В останній раз батька він бачив на весні 2018 року, коли приїжджав до нього в гості. Цивільний позов він не заявляв.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 повідомив, що у травні 2019 року на прохання свого знайомого ОСОБА_13 він підшукав останньому будинок, розташований у АДРЕСА_10 . ОСОБА_13 шукав будинок в оренду на кілька днів у зв`язку з чим він звернувся до своєї знайомої - ОСОБА_38 яка і здала в оренду свій будинок. Уваров йому не говорив для чого йому потрібен будинок, а також не розповідав про те, хто буде жити в цьому будинку.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_39 , допитаного у суді, останній показав, що з потерпілим ОСОБА_27 він знайом з 2009 року. В останній час ОСОБА_27 проживав у АДРЕСА_3 . З ОСОБА_27 він спілкувався практично кожного дня. В день смерті ОСОБА_27 останній перестав відповідати на його дзвінки, у зв`язку з чим він приїхав за місцем проживання потерпілого, однак дома він був відсутній. У подальшому йому стало відомо про те, що ОСОБА_27 вбили, при цьому потерпілий не мав ні з ким конфліктів.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.05.2019 року ОСОБА_40 просила прийняти заходи щодо пошуку її чоловіка - ОСОБА_27 , 1964 року народження, який з 21.05.2019 року не виходить на зв`язок, а також автомобілю - «Инфинити GX 56», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким останній керував у той день.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22.05.2019 року, а саме будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , (місце мешкання потерпілого ОСОБА_27 ) було зафіксовано порушену обстановку у будинку, а також було виявлено та вилучено: тканину шапку з прорізом для очей кольору «хакі» зі слідами бурого кольору, частини липкої стрічки зі слідами бурого кольору , полімерний замок-фіксатор, планшет «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_4 , кепку кольору «хакі» зі слідами бурого кольору, сумку зі слідами бурого кольору, спортивні брюки зі слідами бурого кольору, сліди крові, тощо.

Згідно протоколу огляду місця події від 23.05.2019 року, а саме території закинутого домогосподарства в АДРЕСА_11 , в гаражному приміщенні було виявлено труп ОСОБА_27 із зав`язаними руками та тілесними ушкодженнями, а також його автомобіль «Інфініті QX56».

Протоколом огляду предмету від 06.09.2019 року згідно якого встановлено три абонентських номери НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , які є «разовими» та використовувалися в закритій групі, тобто зв`язувалися лише між собою, їх пересування по м. Одесі та в район вчинення кримінального правопорушення. При цьому Абонент НОМЕР_7, а саме ОСОБА_13 використовував нульовий ІМЕІ. З протоколу вбачається, що особистий номер телефону ОСОБА_13 працював в місці де тренувався та проживав потерпілий, а також у с. Крижанівка, де тимчасово мешкав обвинувачений. Місце спрацьовування його особистого номеру повністю співпадає з роботою одного з разових телефонів (…1847) та який також працював біля місця скоєння злочину після вбивства потерпілого, а потім був деактивований. Також час та дата роботи зазначених мобільних терміналів співпадає з даними камер відеоспостереження, де зафіксовано автомобіль «Митцубісі» на якому пересувався ОСОБА_13 .

Відповідно до протокол огляду від 14.06.2019 року, а саме відеозаписів з камери спостереження з якої вбачається як особа, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження ( ОСОБА_29 ) 14.05.2019 року під`їхав на автомобілі «Нива» до магазину, розташованому в Роздільнянському районі та придбав сім-карту з номером - НОМЕР_8 , яка в подальшому працювала у закритій групі.

Згідно протоколу огляду предметів від 16.09.2019 року а саме інформації, вилученої у операторів мобільного зв`язку, встановлено хронологію пересування можливих фігурантів злочину, зокрема встановлено початок активності роботи двох абонентних номерів НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , які працювали в період часу з 14.05.2019 року по 21.05.2019 року з використанням мобільних терміналів з нульовим ІМЕІ. Також установлено, початок активності роботи з 17.05.2019 року абонентського номеру НОМЕР_10 , (обвинуваченого ОСОБА_13 ) та який також працював до 21.05.2019 року з використанням мобільного терміналу з нульовим ІМЕІ. При цьому, зафіксовано що ці номери працювали у закритій групі, тобто зв`язуються лише між собою, у АДРЕСА_12 , тобто біля місця проживання потерпілого, скоєння злочину та проживання обвинуваченого ОСОБА_13 в орендованому будинку.

Згідно протоколів оглядів від 29.05.2019 року, 30.05.2019 року, протоколу додаткового огляду від 18.11.2019 року, а саме відеозаписів з камер спостереження, розташованих в АДРЕСА_11 , з яких вбачається, що 21.05.2019 об 16.18 год. потерпілий на автомобілі «Інфініті QX 56» прямує з м. Одеси до свого будинку. Біля 17.00 год цього ж дня автомобіль потерпілого прямує в напрямку м. Одеси, де на шляху руху з`їжджає з траси на АДРЕСА_11 , де в подальшому було виявлено його труп. Також, біля 18.30 год. до с. Вапнярка під`їхав автомобіль «Міцубісі Грандіс» ( ОСОБА_13 ) та з`їхав з траси на територію пляжу в протилежний бік від місця скоєння вбивства. Біля 18.40 год. від місця виявлення трупу потерпілого на трасу вийшли два чоловіки у камуфляжній формі та біля 18.44 год. з території пляжу виїхав автомобіль «ВАЗ 2121», який підібрав цих осіб, а за ними виїхав автомобіль «Міцубісі Грандіс», який направився у напрямку с. Кучургани, Біляївського району.

Відповідно до протоколу обшуку від 12.07.2019 року в автомобілі «Міцубісі Грандіс» державний номер НОМЕР_11 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Самсунг SM-J710FNDS», який належить ОСОБА_13 .

Згідно висновку судової психіатричної експертизи №363 від 22.08.2019 року підозрюваний ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на хронічне психічне захворювання, недоумство (затримку психічно розвитку), інший, у тому числі і тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності не страждав, у зв`язку з чим був здатний повного мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час підозрюваний ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на хронічне психічне захворювання, недоумство (затримку психічного розвитку), та інший хворобливий стан психіки, також не страждає, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебуває, тому він за своїм психічним станом здатний повного мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, може приймати участь в слідчих діях, та предстати перед судом.

Зазначені докази повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_13 , є належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного.

У зв`язку з наявністю по епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_27 іншого складу кримінального правопорушення, на підставі ст. 337 КПК України, п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29.06.1990 року, суд має право вийти за межи пред`явленого обвинувачення та перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_13 з ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов до переконання, що вони доводять факт того, що дії ОСОБА_13 слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками пособництво у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

При цьому, вина обвинуваченого ОСОБА_13 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 9, 12 ч.2 ст. 115 КПК України не знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, та потерпілим, який відповідно до вимог ст. 338 КК України підтримав обвинувачення у попередньому обсязі, не доведено винуватість ОСОБА_13 у вчинені останнім вищевказаних кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб.

Суд приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_13 кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 9, 12 ч.2 ст. 115 КПК України виходячи з наступного.

Як передбачено ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства та закріплені в ст. 129 Конституції України.

Тягар доведення факту вчинення обвинуваченими злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист.( §39 Рішення Суду «Капо проти Бельгії» №4291/98 від 13 січня 2005 року).

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

За змістом ч. 2 ст. 28 КК України кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення. Отже, домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь означає наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин.

Аналогічні правові висновки викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи " та Постановах Верховного Суду у справах від 10.09.2018 р. у справі №737/98/14 та від 15.04.2021 у справі №751/2824/20.

Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

При розгляді кримінальних проваджень суд має суворо дотримуватися закріпленого в ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України принципу презумпції невинуватості, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.

За приписами ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Наведене кореспондується з обов`язком доказування який покладений на прокурора, у даному випадку потерпілого, а тому саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, (ст.92 КПК України), чого в даному кримінальному провадженні зроблено не було.

Вимоги зазначених нормативних актів повністю відповідають вимогам ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, які в силу приписів ст.9 КПК України є одним із джерел кримінального процесуального законодавства України.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм доведення винуватості особи «поза розумним сумнівом», таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі " Нечипорук і Йонкало проти України " заява №42310/04, від 10.07.2001 року «Авшар проти Туреччини» заява N 25657/94).

При застосуванні вказаного стандарту ЄСПЛ виходить з наступного :

- стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину;

- поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій;

- обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Згідно вимог ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно частини 2 статті 5 КПК України допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.

Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За приписами ст. 85 КПК України - належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.87 КПК України - недопустимими, зокрема, є докази, отримані в результаті істотного порушення прав і свобод людини, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування, порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні. Недопустимими є також докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Натомість, дослідивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що потерпілим, яким підтримується обвинувачення відповідно до вимог ст. 338 КПК України, не подано достатніх та необхідних, належних та допустимих доказів, кожен з яких окремо і разом в їх сукупності, які б свідчили, що обвинуваченим ОСОБА_13 , за обставин, вказаних у раніше висунутому йому обвинуваченні, вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 9, 12 ч.2 ст. 115 КПК України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 9, 12 ч.2 ст. 115 КПК України не була підтверджена поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в статті 17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи із загальних засад кримінального судочинства: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків, оцінивши всі докази в сукупності, суд присяжних згідно порядку визначеному ст. 391 КПК України, під час наради у нарадчій кімнаті шляхом голосування, приходить до висновку про необхідність виправдання обвинуваченогоОСОБА_13 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, п.п. 3, 9, 12 ч.2 ст. 115 КПК України та його засудження за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд, при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, його роль у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_13 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_13 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Відповідно практики Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі №756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 - визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_13 покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є осудним, характеризується позитивно та те, що він раніше не судим. Винуватість обвинуваченого ОСОБА_13 доведена стороною обвинувачення щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, яке, у відповідності до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі в межах, визначених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст. 68 КК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не пред`явлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, які становлять 67813,68 гривень, віднести на рахунок держави.

Арешт на майно, вилучене 12.07.2019 року у ході проведення обшуку автомобіля «Міцубісі Грандіс», державний номерний знак НОМЕР_12 , та на автомобіль «Міцубісі Грандіс», державний номерний знак НОМЕР_12 , ключ від автомобілю, які належить на праві приватної власності ОСОБА_13 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2019 року, слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 383, 391, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_13 визнати невинуватим та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п. п. 3, 9,12 ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_13 визнати невинуватим та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з 12.07.2019 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_13 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період часу з 12.07.2019 року по 03.10.2024 року із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з під варти у залі суду, негайно, у зв`язку з відбуттям призначеного покарання.

Арешт на майно, вилучене 12.07.2019 року у ході проведення обшуку автомобіля «Міцубісі Грандіс», державний номерний знак НОМЕР_12 , та на автомобіль «Міцубісі Грандіс», державний номерний знак НОМЕР_12 , ключ від автомобілю, який належить на праві приватної власності ОСОБА_13 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2019 року, - скасувати.

Речові докази по справі:

- тканинна маска, з прорізами для очей, упакована в паперовий конверт коричневого кольору, полімерний фіксатор-замок, упакований в паперовий конверт коричневого кольору, 6 змивів, упаковані в паперові конверти коричневого кольору, фрагменти прозорої, липкої стрічки упаковані в паперові конверти коричневого кольору, планшет марки «Самсунг», імей: НОМЕР_13 , упакований в паперовий конверт коричневого кольору, кухонний ніж, з рукояткою чорного кольору, упакований в картонну різнокольорову коробку, пластикова пляшка з газованою водою «Бювет», упакована в картонну коробку, тканинна кепка, кольору «хакі», упакована в паперовий конверт коричневого кольору, чоловіча, тканинна сумка, упакована в паперовий конверт коричневого кольору, спортивні, тканинні штани, синього кольору, упаковані в паперовий конверт коричневого кольору, 2 фрагменти мотузки, чорного кольору, упаковані в паперові конверти коричневого кольору, 4 фрагменти липкої, прозорої стрічки з плямами бурого кольору, упаковані в паперові конверти коричневого кольору, зубна щітка, упакована в паперовий конверт коричневого кольору, щітка для волосся, чорного кольору, упакована в паперовий конверт коричневого кольору, станок для гоління, упакований в паперовий конверт коричневого кольору, рушник рожевого кольору, упакований в паперовий конверт коричневого кольору, фрагмент шпалери, упакований в паперовий конверт коричневого кольору, 5 слідів нашарування, упаковані в пакет паперовий коричневого кольору, 2 сліди пальців рук, упаковані в паперовий конверт білого кольору, мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_14 , упакований в паперовий конверт коричневого кольору, квитанція №456385 ФОП «Жуков», упакована в паперовий конверт коричневого кольору, пристрій J-1003, червоного кольору з зарядним пристроєм, упакований в паперовий конверт коричневого кольору; пластикова накопичувальна картка SMS FHARM, паперова візитка сервісу «Авторизований сервіс СУ АСсервіс», упакована в паперовий конверт коричневого кольору, акти надання послуг №91 від 10.02.2015, упакований в паперовий конверт коричневого кольору, оборотно-сальдова відомість за розрахунком №631 на 31 аркушах, упакована в паперовий конверт коричневого кольору, план виплат від 02.04.2015 року на 25 аркушах упакований в паперовий конверт коричневого кольору, металевий навісний замок з ланцюгом, упакований в пакет експертної служби №2404832, один недопалок цигарки «Ротманс», упакований в пакет експертної служби №2952980, полімерна накладка від відеорегістратора, упакована в паперовий конверт коричневого кольору, плата від відеорігістратора, упакована в паперовий конверт коричневого кольору, полімерна сітка, упакована в пакет експертної служби ЕХР 0406326, кросівки з ніг трупа, упаковані в пакет експертної служби №3124313, металева проволока з ніг трупу, упакована в паперовий конверт коричневого кольору, 7 змивів, упакованих в паперові конверти білого кольору, чорна тканева мотузка з рук трупу, упакована в паперовий конверт білого кольору, липка стрічка з рук трупа, упакована в паперовий конверт білого кольору, полімерний медичний шприц з іглою, 20 куб, упакований в пакет експертної служби №3838231, фрагмент прозорої липкої стрічки з під трупу, упакований в паперовий конверт коричневого кольору, фрагмент прозорої липкої стрічки, що вилучений в 50 см від правого колеса авто, упакований в паперовий конверт коричневого кольору, фрагмент прозорої липкої стрічки, що вилучений в 58 см від правого колеса авто, упакований в паперовий конверт коричневого кольору, особисті речі для купання в чорній сумці, що виявлений в 50 см від правої двері, упаковані в пакет експертної служби ЕХР 04004071, 4 паперових стаканчики, упаковані в паперовий конверт коричневого кольору, футляр з окулярами, упакований в паперовий конверт коричневого кольору, мобільний телефон «Номі» з двома сім картами № НОМЕР_15 та НОМЕР_16 , що вилучений з багажнику авто, упакований в паперовий конверт коричневого кольору, мобільний телефон марки «Самсунг Телексі С5», що вилучений з багажнику авто, упакований в паперовий конверт коричневого кольору, 4 полімерні килими з підлоги автомобіля, упаковані в пакети експертної служби 3243442, INZ 4025689, INZ 4025687, INZ 4025688, порожня пляшка з під води «Бон Аква», упакована в пакет експертної служби ЕХР 0305549, електронний пристрій АД4, упакований в паперовий конверт коричневого кольору, 16 металевих цвяхів, упаковані в паперовий конверт коричневого кольору, зрізи нігтьових пластин ОСОБА_27 , упаковані в пакет експертної служби №2952843, зрізи волосся з голови ОСОБА_27 , упаковані в паперовий конверт білого кольору, мобільний телефон «Номі» та 2 аудіо-ключа від автомобіля «Інфініті», які упаковано в картонну коробку білого кольору, 2 мобільні телефони, упаковані в пакети експертної служби № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 , зразки букального епітелію ОСОБА_41 , упаковані в пакет експертної служби №3968789, дактокарти ОСОБА_27 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_40 , ОСОБА_13 , упаковані в паперові конверти білого кольору, зразки крові ОСОБА_13 та ОСОБА_27 , упаковані в пакет експертної служби №2952945, чотири відрізки прозорої липкої стрічки на чотирьох фрагментах паперу, упаковані в пакет експертної служби №2996177, носій інформації «DVD-R-16x» 4.7 GB торгівельної марки «VIDEX EXELENTI» в кількості 4 штук, носій інформації «CD-RW» 700MB торгівельної марки «SONY» в кількості 1 штук, носій інформації «DVD-R-16x» 4.7 GB торгівельної марки «ALERUS» в кількості 1 штук, носій інформації «DVD-R-16x» 4.7 GB/120min торгівельної марки «ALERUS» в кількості 14 штук - залишити в камері зберігання речових доказів;

- окуляри чорного кольору в чохлі із написом «Italy Sunglasses», 4 ключі, 1 магнітний ключ, 3 ключі у зв`язці, 19 фіскальних чеків, міграційна картка, розписка, паспорт на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , блокнот жовто-блакитного кольору з записами, картку «Клевер бонус», два пропуски №0932, № 1535, довідку адресної духовної семінарії від 11.07.2019 року № 135, страхова картка на автомобіль від страхової компанії «Аріон», книга садовода №52, довіреність на автомобіль «Міцубісі Грандіс» від 12.04.2017 року, свідоцтво № НОМЕР_19 та акт №989/17 від «Євроавтогаз», посвідчення № НОМЕР_20 на ім`я ОСОБА_13 на допуск до експлуатації газових автомобілів, гарантійний талон «BOSCH» від 28.08.2017 року, страховий поліс АА №57536, діагностичну карту транспортного засобу № НОМЕР_21 на автомобіль «Міцубісі Грандіс», бінокль в чохлі чорного кольору, - повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_13 .

Процесуальні витрати на залучення експертів, які становлять 67813,68 гривень, віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7