КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барда, республіки Азербайджан, азербайджанця, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 30.03.2021 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання в виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно дост. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно з вироком суду, 17.04.2021 приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину "АТБ", що розташований, за адресою: АДРЕСА_3 , побачив на полицях товари, після чого у нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, взяв з полиці товар, а саме: дві пляшки лікеру «Jim Beam 35% об.» об`ємом 0,5 л., вартістю за одну пляшку 269 гривень 92 копійки, а всього товару на загальну суму 539 гривень 84 копійки, що належить ТОВ "АТБ-МАРКЕТ". Після чого, вищезазначений товар заховав під куртку, в яку був одягнений.

Після чого, утримуючи при собі вищевказаний товар, пройшов через касову зону магазину, не оплативши вищезазначений товар, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" майнову шкоду на загальну суму 539 гривень 84 копійки.

В апеляційний скарзі Перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 просив вирок Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке на підставі ч. З ст. 72 КК України виконувати самостійно.

У решті вирок залишити без змін.

У змінах до апеляційної скарги прокурор ОСОБА_5 просить скасувати вирок Деснянського районного суду м. Києва від 14.05.2021 року відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Обґрунтовуючи вимоги зміненої апеляційної скарги, прокурор посилається на Закон № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП було викладено у новій редакції.

Відповідно до ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують кримінальну відповідальність особи, у такому разі вони поширюються на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання такими законами чинності.

Враховуючи те, що у кримінальному законі не визначено розмір кримінально караного викрадення чужого майна, така зміна КУпАП є зміною кримінального законодавства, яка пом`якшує або скасовує кримінальну відповідальність особи, а тому Закон №3886-ІХ має зворотню дію в часі і поширюється на діяння ОСОБА_6 , вчинені ним 17 квітня 2021 року.

Відповідно до п. 5 р. XX Податкового кодексу України неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вказаний в диспозиції норм для настання адміністративної і кримінальної відповідальності, встановлюється в розмірі податкової соціальної пільги, яка становить 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року.

Згідно з діючим на момент вчинення злочину законодавством, прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року становив 2270 гривень, відповідно податкова соціальна пільга та неоподатковуваний мінімум доходів громадян становили 1135 грн.

Таким чином, кримінальна відповідальність за крадіжку з врахуванням змін, внесених Законом №3886-ІХ, настає за вчинення крадіжки на суму 2270 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення крадіжки 17 квітня 2021 року на суму 539 грн., кримінальне провадження стосовно останнього підлягає закриттю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи зміненої апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга зі змінами підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до положень ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 51 КУпАП до внесення змін Законом України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» передбачалась відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з вироком ОСОБА_6 засуджений за вчинення крадіжки 17 квітня 2021 року на суму 539,84 грн.

Зважаючи, що 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатної особи з розрахунку на місяць складав 2270 грн., то для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень застосовувалась сума у 1135 грн.

Разом з тим, як обґрунтовано вказав прокурор у зміненій апеляційній скарзі, 9 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, з урахуванням вимог Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наведеного, колегія суддів доходить висновку, що з урахуванням вимог Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року особа підлягає кримінальній відповідальності за ст. 185 КК України, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з положеннями ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX від 18 липня 2024 року у ст. 51 КУпАП, безпосередньо впливають на розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність, і такі зміни поліпшують становище особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України.

Зважаючи на те, що вартість майна, яке викрав ОСОБА_6 , є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону 3886-IX у взаємозв`язку з нормами Податкового кодексу України з 1 січня 2021 року настає кримінальна відповідальність, а саме 2270 грн., колегія суддів, з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 3, 5 КК України, вважає, що станом на час апеляційного розгляду - 16 вересня 2024 року законом усунута караність діяння, вчиненого ОСОБА_6 , і таке діяння не є кримінальним проступком, передбаченим ч. 1 ст. 185 КК України.

За змістом п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У зв`язку з викладеним вище, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього за ч. 1 ст. 185 КК України - закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 зі змінами задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України закрити на підставі 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 754/7428/21

Провадження №11-кп/824/266/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Доповідач ОСОБА_1