Справа № 751/8992/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/463/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 9 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001012 від 6 жовтня 2024 року запобіжного заходу тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дігтярі, Срібнянського району, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 5 грудня 2024 року, з утриманням у державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення та наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, також, буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати її та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби. В обґрунтування незгоди з ухваленим рішенням зазначає, що у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання відсутні посилання на матеріали, що підтверджують обставини, які свідчать про наявність заявлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що також не доведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків. Захисник вважає, що визначальними підставами для звернення з зазначеним клопотанням стала тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_10 , яка, у відповідності до ст.. 178 КПК України, повинна оцінюватися в сукупності з наявністю ризиків передбачених ст.. 177 КПК України та усіма обставинами справи і сама по собі не може свідчити про наявність або відсутність ризиків взагалі. Апелянт звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_10 на місці пригоди, без посередньо після ДТП, виявивши пішоходів під автомобілем, намагаючись їх врятувати, перекинув автомобіль на бік, нікуди не відлучався, за результатами медосвідчення був тверезий, дав визнавальні показання. Вважає, що наведені обставини характеризують особу ОСОБА_10 , як особу, що не намагалася і не намагається уникнути відповідальності чи применшує її, та вказує на те, що він заслуговує на довіру. Захисник також переконаний, що при ухваленні рішення слідчим суддею не в повній мірі було враховано характеристики підозрюваного, а саме те, він має постійне місце проживання, мешкає разом з родиною, навчається у університеті, позитивно характеризується, за місцем роботи, навчання, а також за час проходження служби з 2021 по 2024 рік.

Заслухавши доповідача, адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щодо можливості задоволення поданої апеляційної скарги, думку прокурора і представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 слідчим суддею виконані вимоги ст. ст. 193, 194 КПК України. Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_10 виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя встановив достатність доказів, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно матеріалів провадження СУ ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження №0001012 від 06 жовтня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

07 жовтня 2024 року в 01 год 25 хв ОСОБА_10 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_10 , необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і в ході апеляційного розгляду.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя в сукупності із вищезазначеним, взяв до уваги дані про особу підозрюваного, тяжкість та конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, покарання, яке йому загрожує.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що всупереч твердженням апелянта, прокурором в судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та дійшов до правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Крім того, з урахуванням доведеності обставин, які свідчать про потребу застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать на даному етапі досудового розслідування належного виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що слідчий суддя необґрунтовано обрав відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Твердження сторони захисту про неврахування судом певних характеризуючих обставин щодо підозрюваного не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини самі по собі не свідчать про безпідставність обрання даного виду запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи сторони захисту, що визначальними підставами для звернення з зазначеним клопотанням стала тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_10 , оскільки у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення дійсно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 9 жовтня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4