№ провадження 1-і/208/21/24
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000027 від 03 січня 2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурором ОСОБА_6 заявлено клопотання щодо продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на те, що зміна обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо останній буде залишатися на волі. При цьому підстави для зміни запобіжного заходу та відмови в продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час відсутні, оскільки ризики, що обґрунтовували необхідність продовження запобіжного заходу на стадії досудового розслідування не зменшилися і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не може запобігти заявленим ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання вважав його доцільним.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Захисник в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, просила застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обстави кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку суду, прокурором доведено наявність ризиків на час судового провадження, що полягають у можливості переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, а також впливу на свідків.

На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення умисного тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі встановлення його винуватості судом, останньому можливе призначення покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком від 5 до 10 років. Обвинувачений не одружений, що у своїй сукупності свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем свого мешкання, що у свою чергу свідчить про можливість переховування він суду, оскільки ризик втечі ним може бути розцінений менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарань.

Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженню, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, адже обвинувачений проходить разом зі свідками військову службу в одній частині і ці свідки ще не допитані в суді.

При цьому, на думку суду існуючи ризики такого ступеню дійсності, що запобігти їм не можливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, є наявними ризики, передбачені п.п. 1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також обставини, передбачені ст.178 КПК України, що дають достатні підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою та свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Крім того, суд зазначає, що за приписами ч.8 ст.176 КПК України, Під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті., тобто у виді тримання під вартою.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, а також з огляду на наявності ризиків, розмір застави суд не вважає за необхідне визначати.

Також вирішуючи питання щодо необхідності продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу суд враховує, що до закінчення строку дії попередньої ухвали неможливо закінчити судовий розгляд кримінального провадження, оскільки стороною обвинувачення заявлено клопотання про відкладення судового засідання для забезпечення явки свідків сторони обвинувачення.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000027 від 03 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми Сумської області, громадянина України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів, тобто до 30 листопада 2024 року включно.

Строк дії ухвали в частині дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 листопада 2024 року включно.

Копію ухвали направити до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відома і виконання, а також вручити обвинуваченому ОСОБА_7 .В

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1