Справа № 487/997/24
Провадження № 1-кс/487/4063/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000803 від 11.07.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про скасування арешту на вилучене майно

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Миколаєва звернувся із клопотанням прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про скасування на вилучене майно, у якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 27.02.2024 у справі № 487/997/24 (провадження № 1-кс/487/1696/24), на: 1) нагрудний відеореєстратор відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті марки «Hikvision» модель «DS-MCW405» (s/n: 241797348); 2) три флешносія ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що проведеним на даний час досудовим розслідування встановлено, що зазначені речі та предмети не містять відомостей, які можуть бути використані в якості доказів обставин одержання ОСОБА_4 неправомірної вигоди та доведення його винуватості, в силу чого необхідність в арешті зазначеного майна відпала.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Миколаєві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється розслідування кримінального провадження № 0000803 від 11.07.2023 за підозрою в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відділу Укртрансбезпеки у Миколаївській області) ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

23.02.2024 упродовж 14:11-10:04 год. в рамках кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 01.02.2024 у справі № 487/997/24 (провадження № 1-кс/487/1148/24) проведено обшук автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT» кузов № НОМЕР_1 д.н.з. « НОМЕР_2 », в ході якого, окрім всього іншого, було вилучено: 1) нагрудний відеореєстратор відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті марки «Hikvision» модель «DS-MCW405» (s/n: 241797348); 2) три флешносія ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 27.02.2024 у справі № 487/997/24 (провадження № 1-кс/487/1696/24) задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 та накладено арешт на вказані вище речі, предмети та документи.

Однак, проведеним на даний час досудовим розслідування встановлено, що зазначені речі та предмети не містять відомостей, які можуть бути використані в якості доказів обставин одержання ОСОБА_4 неправомірної вигоди та доведення його винуватості, в силу чого необхідність в арешті зазначеного майна відпала.

За змістом ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частинами першою, другою та четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснення. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

З огляду на зазначене, оскільки заявником клопотання доведено, що відпала потреба в застосуванні арешту на зазначене у клопотанні майно,накладеного ухвалою слідчого судді від 27.02.2024, слідчий суддя дійшов висновку, що в застосуванні арешту цього майна відпала потреба, а тому клопотання про скасування арешту майна належить задовольнити, з метою недопущення порушення прав власника майна.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 27.02.2024 у справі № 487/997/24 (провадження № 1-кс/487/1696/24), на: 1) нагрудний відеореєстратор відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті марки «Hikvision» модель «DS-MCW405» (s/n: 241797348); 2) три флешносія ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1