Справа №463/9606/24
Провадження №1-кс/463/8117/24
У Х В А Л А

23 жовтня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

слідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

в м. Львові,

у відкритому судовому засіданні, розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із скаргою на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000930 від 16 серпня 2024 року.

Скаргу обґрунтовує тим, 11 жовтня 2024 року отримав постанову від 21 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000930 від 16 серпня 2024 року. Вважає її незаконною та надуманою. Вказує, що оскаржувана постанова є ідентичною скасованій постанові від 09 листопада 2023 року. В оскаржуваній постанові, як і у постанові від 09.11.2023, слідчий вказує на неправомірні дії співробітників УПП у Львівській області, але з постанови неможливо встановити що саме було предметом досудового розслідування і на підставі якого звернення. Вважає, що слідчий умисно не проводив його допиту та не зацікавлений в отриманні від нього письмові докази,

Скаржник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів, враховуючи подане ним клопотання.

Суб`єкт оскарження за викликом не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про розгляд скарги був належним чином повідомлений, клопотань про відкладення не подав.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з скарги, ОСОБА_3 оскаржує постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000930 від 16 серпня 2024 року. Разом з тим, зазначаючи у скарзі про отримання постанови 11 жовтня 2024 року, копії такої суду не надав.

Також, в заяві про розгляд скарги у відсутності особи ОСОБА_3 зазначає, що постанови про закриття кримінального провадження №0000930 від 16 серпня 2024 року він не отримав та вона «окремо не існує, оскільки оскаржується постанова про закриття кримінального провадження №80000929 та яке об`єднано з КП №0000930, у якому я маю статус потерпілого!!!». Зазначає про відведення слідчого від розслідування в березні 2024 року та відсутність постанови загалом станом на час відведення слідчого.

Жодних інших доказів в обґрунтування заявлених вимог скаржник не надав, в судові засідання не прибув.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Окрім цього, відповідно до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя приходить до переконання, що зазначені скаржником у скарзі доводи не дають підстав для прийняття слідчим суддею рішення про скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000930 від 16 серпня 2024 року. Жодних об`єктивних доводів щодо протиправності постанови скаржник не зазначає, зокрема, як щодо невідповідності висновків слідчого обставинам справи, так і існування оскаржуваної постанови загалом. Зазначаючи про наявність у нього доказів вчинення злочину, жодних доказів з даного приводу не надає.

А тому, враховуючи зазначене вище, слідчий суддя приходить до переконання про недоведеність та безпідставність вимог скаржника, у зв`язку із чим в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами статтей 9, 284, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000930 від 16 серпня 2024 року - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку та строки, визначені статтею 395 КПК України протягом п`яти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1