Справа № 201/8753/24
Провадження №1-кс/201/3044/2024
У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2024 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 24.07.2024р. засобами поштового зв`язку від ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» надійшла скарга засудженого 16.04.2015р. Запорізьким районним судом м. Запоріжжя до довічного позбавлення волі ОСОБА_2 , в якій скаржник просить суд скасувати постанову від 08.07.2024р. як необгрунтовану та невмотивовану, зобов`язати своїм рішенням уповноважених осіб процесуального керівництва прокуратури області у кримінальному провадженні № 0000382 від 03.02.2016р. за ст. 365 ч.2, ст. 366 ч.1 КК України вдруге розглянути його клопотання та застосувати і виконати чітко прописані вимоги у ст.ст.36, 110 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Як свідчать матеріали скарги, зокрема, оскаржувана постанова, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000382 від 03.02.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, розпочате за заявою ОСОБА_2 про застосування до нього недозволених методів ведення досудового розслідування співробітниками ГУМВС України в Запорізькій області, доручено Третьому слідчому відділу (3 дислокацією у місті Дніпрі) ТУ ДБР у м. Полтаві.

Підсудність скарг, які подаються в порядку ст. 303 КПК України, положеннями глави 26 цього Кодексу, («Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування»), не врегульовано взагалі. Частиною першою ст. 306 КПК України лише визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Однак зазначені статті теж не містять вказівок щодо підсудності справ даної категорії.

Норми чинного КПК України визначають, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Виходячи з аналізу ст. 32 КПК України щодо територіальної підсудності, слідує, що, у тому числі, і скарги на рішення, дії або ж бездіяльність слідчого, прокурора підлягає розгляду місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Виходячи з вимог вказаної норми кримінального процесуального закону, скарги, клопотання подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування. При цьому органом досудового розслідування є: 1) слідчі підрозділи: г) органів Державного бюро розслідувань (ч. 1 ст. 38 КПК України).

Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених розділом 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975р., «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р., «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р., «Мельник проти України» від 28.03.2006р.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга подана з порушенням територіальної підсудності, матеріали скарги необхідно повернути заявнику для звернення за територіальною підсудністю.

Відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Враховуючи, що орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (місце розташування: 49004, м. Дніпро, вул. Староказацька, 52) не перебуває під територіальною юрисдикцією Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, дана скарга повинна подаватись до суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а саме: до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Отже, ураховуючи загальні засади судочинства, передбачені ст. 129 Конституції України, засади кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, організаційні засади судової влади, передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів», на даний час слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська не має права розглядати матеріали кримінальних проваджень, які підслідні іншим органам досудового розслідування, які не перебувають на території Соборного району м. Дніпра.

З урахуванням того, що скарга не підлягає розгляду в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська, оскільки орган досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної юрисдикції даного суду, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги заявникові.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 32, 218, 303, 304, 306 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1