Справа № 646/8687/24
№ провадження 1-кп/646/1059/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року місто Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні в місті Харкові кримінальне провадження № 0000250 від 15.02.2024 з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізюм Харківської області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 Кримінального кодексу України,

сторони кримінального провадження:

обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

прокурор - прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

У громадянки України ОСОБА_3 , яка перебувала на території с.Подоли Курилівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області, у невстановлений час, але не пізніше 05 липня 2022 року, виник злочинний умисел, направлений на колабораційну діяльність, а саме зайняття посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території Харківської області.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагськими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент Російської Федерації (далі рф) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на даний час представники влади рф, всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС рф на території України.

24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних Сил рф, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» рф визнана державою-терористом (державою-агресором).

27 лютого 2022 року територія АДРЕСА_3 була окупована підрозділами держави-агресора та звільнена силами оборони України 27 вересня 2022 року.

З початку військової агресії рф на територіях, які опинилися в окупації, державою-агресором створювались органи незаконної влади.

03.06.2022 на території м. Куп`янськ Харківської області групою осіб з числа громадян України з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній та інформаційній безпеці України було здійснено підписання протоколу засідання щодо створення окупаційної адміністрації держави-агресора на території Харківської області під назвою т.зв. «временная гражданская администрация Харьковской области», що створена та функціонує в інтересах рф, та обранно її керівника громадянина України ОСОБА_7 . Надалі вказаний незаконний орган влади був перейменований в т.зв. «временную военно-гражданскую администрацию Харьковской области».

10.06.2022 т.зв. головою т.зв «временной гражданской администрации Харьковской области» ОСОБА_7 видано наказ № 9/22 від 10.06.2022, згідно з яким затверджено утворення районних окупаційних адміністрацій держави-агресора на тимчасово окупованій території Харківської області, а саме: т.зв. «временной гражданской администрации Волчанского района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Вовчанськ), т.зв. «временной гражданской администрации Изюмского района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Ізюм), т.зв. «временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Куп`янськ), т.зв. «временной гражданской администрации Харьковского района Харьковской области» (адміністративний центр у сел. Козача Лопань).

18.07.2022 головою «временной гражданской администрации Харьковской области» ОСОБА_7 видано наказ № УГ-35/22 від 18.07.2022 щодо перейменування назви вказаного незаконного органу в «военно-гражданскую администрацию Харьковской области», згідно з п. 2 якого також, перейменовано районні підрозділи вказаної окупаційної адміністрації держави-агресора на «военно-гражданские администрации». Зміна назви органів здійснено з врахуванням повного правонаступництва із збереженням прийнятих ними реквізитів та організаційно-штатної структури відповідно до п. 3 вказаного наказу.

Після незаконного вторгнення на територію України збройних сил російської федерації та фактичної тимчасової окупації АДРЕСА_3 , у невстановлений час, але не пізніше 05 липня 2022 року, у громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

З цією метою, ОСОБА_3 , не пізніше 20 серпня 2022 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи на території тимчасово окупованого державою-агресором рф с. Подоли Курилівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, добровільно зайняла посаду «исполняющей обязанности специалиста отдела персонифицированного учета и автоматической обработки информации Управления труда и социальной политики Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области».

Продовжуючи діяти на шкоду основам національної безпеки, ОСОБА_3 протягом кінця серпня 2022 року 17 вересня 2022 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи в будівлі т.зв. «Управления труда и социальной политики Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области» за адресою: Харківська область, Куп`янський район, м. Куп`янськ, вул. 1-го Травня, 6, добровільно займаючи посаду «исполняющей обязанности специалиста отдела персонифицированного учета и автоматической обработки информации Управления труда и социальной политики Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области», виконувала посадові обов`язки, не пов`язані з організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими функціями, а саме: збирала відомості та інформацію по місцевому населенню м. Куп`янськ для обробки персональних даних щодо можливих кандидатів на працевлаштування в окупаційній органи влади, здійснювала підготовку службової документації для керівництва окупаційної адміністрації держави-агресора, займалася готуванням різноманітних довідок від окупаційної влади на російській мові для забезпечення життєдіяльності та функціонування окупаційної адміністрації держави-агресора.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 у заяві від 31.07.2024, складеній за участю захисника ОСОБА_4 , беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, за встановлених органом досудового розслідування обставин, викладених в обвинувальному акті; їй роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи, що обвинувачена не оспорює встановлені під час дізнання обставин та нею надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, вона правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Таким чином, суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні за встановлених органом досудового розслідування обставин кримінального проступку колабораційної діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 111-1 Кримінального кодексу України.

Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_3 судом встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, в поліклінічне відділення КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» за амбулаторною допомогою не зверталася та на обліку не перебуває, має вищу освіту, заміжня, має неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Санкцією частини другої статті ст. 111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у Постанові від 02.02.2022 у справі №344/16025/18, згідно із якою у разі визначення санкцією статті характеру посади або виду діяльності, формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Більш того, покарання має формулюватися таким, чином щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатись забороненою діяльністю в будь-якій галузі або займатись такою діяльністю, які за змістом і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання, з урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у межах санкції ч.2 ст. 111-1 Кримінального кодексу України у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч.2 ст.111-1 КК України встановлене як додаткове факультативне, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_3 , враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

Таке покарання є справедливим і достатнім для досягнення цілей покарання, визначених ст.50 КК України, та не створить в очах суспільства уяву безкарності та свавілля.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373- 376, 381-382, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, на строк 10 (десять) років без конфіскації майна.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня отримання копії цього судового рішення особою, яка його оскаржує, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України, тобто не може бути оскаржений з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий : ОСОБА_1