УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_3 в інтересах Військової частини 1474 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 25.04.24 року у справі № 497/975/24, -

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2024р. до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання представника власника майна ОСОБА_3 в інтересах Військової частини НОМЕР_1 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 25.04.24 року у справі № 497/975/24.

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Amarok» в кузові зеленого кольору, державний реєстраційний номер якого НОМЕР_2 , власником якого є військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби. Вказує, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000245 від 23.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Заявник зазначає, що вказаний транспортний засіб військовій частині та є необхідний для виконання бойових завдань для укріплення державного кордону. Пройшов значний проміжок часу, проведенні всі слідчі дії, а тому просить скасувати арешт та повернути майно власнику.

Заявник до суду не з`явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності заявлені вимоги підтримав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував частково проти задоволення, вважав за можливе передати в користування арештоване майно.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги заяви учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 25.04.24 року у справі № 497/975/24 було накладено арешт транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Amarok» в кузові зеленого кольору, державний реєстраційний номер якого НОМЕР_2 , власником якого є військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби.

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що на транспортний засіб марки«Volkswagen» моделі «Amarok» в кузові зеленого кольору, державний реєстраційний номер якого НОМЕР_2 ,дане майно визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідав критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речового доказу на нього було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить заявник.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на автомобіль було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Слідчий вказав, що було проведено необхідні першочергові дії з огляду транспортного засобу в рамках призначеної експертизи, вищевказане свідчить про те, що на теперішній час потреба у забезпеченні арешту майна в частині заборони користування майном, накладеного ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 25.04.24 року в рамках кримінального провадження № 0000245 від 23.04.2024 року на автомобіль марки транспортний засіб марки«Volkswagen» моделі «Amarok» в кузові зеленого кольору, державний реєстраційний номер якого НОМЕР_2 , відпала, проте оскільки автомобіль визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, то забезпечення арешту майна в частині заборони на відчуження майна та розпорядження ним продовжує діяти.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скасування арешту майна в частині користування є доцільним та буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, а тому клопотання заявника підлягає задоволенню.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що передача транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику не позбавить сторону обвинувачення використовувати транспортний засіб для проведення необхідних слідчих дій та експертиз.

За таких обставин, в цілях не порушення гарантованих Конституцією України та законами України права власності осіб, зокрема права користування майном, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування - підлягає задоволенню, а транспортний засіб - передачі на відповідальне зберігання власнику з попередженням останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 в інтересах Військової частини НОМЕР_1 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 25.04.24 року у справі № 497/975/24 задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині заборони користування транспортний засіб марки«Volkswagen» моделі «Amarok» в кузові зеленого кольору, державний реєстраційний номер якого НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області в рамках кримінального провадження № 0000245 від 23.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Попередити відповідальну особу Військової частини 1474 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1