В И Р О К

іменем України

Справа № 126/2465/24

Провадження № 1-кп/126/349/2024

"04" грудня 2024 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383 від 14.08.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Очаків Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , судимого: 26.11.2010 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 років 6 місяців та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; 13.12.2011 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 9 місяців; 14.09.2018 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покаранні з іспитовим строком на 2 роки; 18.02.2019 Маловисківським районним судом Кіровоградської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки; 31.05.2021 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць; 07.07.2021 Овідіопольським районним судом Одеської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, 24.07.2024 звільнений умовно-достроково з ДУ «Одеська виправна колонія (№14)»;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Привільне Баштанського району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_2 громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , судимого: 09.08.2013 Єланецьким районним судом Миколаївської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт; 18.11.2014 Єланецьким районним судом Миколаївської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки; 27.03.2018 Єланецьким районним судом Миколаївської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки; 28.11.2019 Центральним районним судом міста Миколаїв за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 3 місяці; 07.07.2020 Братським районним судом Миколаївської області за вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, 20.04.2021 звільнений по відбуттю покарання; 23.02.2021 Ленінським районним судом Миколаївської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці, 26.07.2024 звільнений умовно-достроково з ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)»;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира 154 окремої механізованої бригади (по особовому складу) № 86-РС від 25.07.2024 солдата ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом та призначено на посаду стрільця - помічника гранатометника третього стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) 154 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_1 ).

Наказом командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади (по особовому складу) № 88-РС від 27.07.2024 солдата ОСОБА_5 прийнято на військову службу за контрактом та призначено на посаду стрільця третього стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) 154 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_1 ).

Солдати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 будучи військовослужбовцями, згідно до ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язані свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрими, ініціативними і дисциплінованими, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених їм за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на них обов`язки та поставлені завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимога Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до вимога ст. 41 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Так, 24.02.2022 Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової й мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення загальної мобілізації на території України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №469/2024 від 23.07.2024 та триває по теперішній час.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 та солдат ОСОБА_5 учинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 13.08.2024 приблизно о 23.00 год солдат ОСОБА_4 спільно із солдатом ОСОБА_5 , залишили територію військової частини НОМЕР_3 в АДРЕСА_3 , та ОСОБА_4 викликав водія таксі з м. Вінниця, з метою проїзду до вказаного міста. Після тривалого очікування водія таксі, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 приблизно о 01.00 год. 14.08.2024 прийшли до житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом належного їхньому товаришу по службі, а саме солдату ОСОБА_7 .

Перебуваючи біля вищезазначеного житлового будинку, ОСОБА_5 помітив автомобіль «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_4 сірого кольору, що був припаркований під парканом вздовж заїзду в двір, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_3 та який фактично перебуває в користуванні ОСОБА_7 . З метою реалізації злочинного умислу направленого на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, діючи спільно, умисно, повторно, маючи на меті використати автомобіль для проїзду в м. Вінниця, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до вказаного автомобіля. Після цього, ОСОБА_5 через незамкнені двері потрапив на місце водія вище вказаного автомобіля, та разом із ОСОБА_4 , який штовхав автомобіль зовні, виштовхали його із території багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 , перебуваючи на місці водія, за допомогою проводів контактної групи замка запалювання запустив двигун автомобіля. В свою чергу ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння, після чого вони розпочали рух в напрямку м. Вінниця. Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 умисно, таємно, не маючи права володіти та користуватися даним транспортним засобом, проти волі власника незаконно заволоділи транспортним засобом - «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_4 сірого кольору, вартістю 28530 грн.

В подальшому, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проїхали вказаним автомобілем до с. Пологи Гайсинського району Вінницької області, де залишили його на узбіччі автодороги в напрямку с. Бджільна Гайсинського району Вінницької області, де зустрілись із водієм таксі, який приїхав за їх викликом, та поїхали автомобілем таксі в напрямку м. Вінниця.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. ст. 289 КК України визнав повністю та надав покази, якими підтвердив обставини скоєння злочину.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. ст. 289 КК України визнав повністю та надав покази, якими підтвердив обставини скоєння злочину.

Покази обвинувачених в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченими не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 роз`яснено.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є умисним тяжким злочином, особу винного, який раніше неодноразово судимий, відповідних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин, у вчиненому щиро розкаявся, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів буде обрання йому покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна та відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбутий строк призначеного покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.07.2021.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є умисним тяжким злочином, особу винного, який раніше неодноразово судимий, відповідних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, у вчиненому щиро розкаявся, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів буде обрання йому покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна та відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбутий строк призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду Миколаївської області від 23.02.2021.

Судові витрати за проведення судової експертизи підлягають стягненню з обвинувачених.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.07.2021 та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту його затримання, а саме з 14.08.2024 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання даним вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - утримання під вартою.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду Миколаївської області від23.02.2021 та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту його затримання, а саме з 14.08.2024 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання даним вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - утримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на користь держави, в рівних частинах, по 946,60 грн., за проведення судової транспортно - товарознавчої експертизи.

Скасувати арешт накладений ухвалами слідчого судді Бершадського районного суду від 16.08.2024 року № 126/2035/24.

Речові докази: автомобіль "ВАЗ 2103" сірого кольору д.н.з. НОМЕР_4 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_8 та який фактично перебуває в користуванні ОСОБА_7 та знаходиться в останнього на відповідальному зберіганні - залишити ОСОБА_7 , як законному користувачу; акумулятор марки «Forse EFB 63» помаранчевого кольору, та музичний плеєр «Ріоnеr» сірого кольору, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області- повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1