Справа № 743/891/24
Провадження №1-кп/743/67/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Ріпки угоду про визнання винуватості між підозрюваним та прокурором у кримінальному провадженні, внесеному 18 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137, укладену 27 червня 2024 року, у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новосілки Ріпкинського району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не маючий, відомості про наявність статусу особи з інвалідністю відсутні, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1971 Кримінального кодексу України, сторони кримінального провадження: прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

До Ріпкинського районного суду Чернігівської області 02.07.2024 р. надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000137, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2024 р., по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України.

Під час підготовчого судового засідання судом встановлено, що між підозрюваним та прокурором було укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді про визнання винуватості між підозрюваним та прокурором зазначене наступне формулювання підозри та правова кваліфікація: ОСОБА_4 приблизно у травні місяці 2024 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно та протиправно, в особистих інтересах, з метою отримання прибутку за рахунок обробітку землі і вирощування сільськогосподарської продукції, маючи корисливий мотив, всупереч вимогам ст. ст. 112, 116-126, 150 Земельного кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, вчинив шляхом обробки та посіву сільськогосподарської культури - кукурудзи самовільне зайняття земельної ділянки комунальної форми власності з кадастровим номером :07:001:0333 площею 21, 3688 га, власником якої є Ріпкинська територіальна громада в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівська області, що розташована за межами с. Суличівка Чернігівського району, потрапляє в межі пам`ятки археології та відповідно до Закону України «Про охорону археологічної спадщини» перебуває під охороною держави.

Внаслідок вказаних неправомірних дій ОСОБА_4 , державі в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівська області, заподіяно збитків на загальну суму 60 840, 37 грн, які на даний час відшкодовано.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано як самовільне зайняття земельної ділянки особливо цінних земель, тобто за ч. 2 ст. 1971 КК України.

Також зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 визнає свою вину.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав свою позицію, визнавши вину повністю. Фактичні обставини справи не оспорював та наполягав на затвердженні угоди.

Прокурор підтримав подану угоду. Захисник не заперечував проти її затвердження.

У вищевказаній угоді зазначено, що сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 1971 КК України у виді 2 років обмеження волі. У відповідності до ст. 75 КК України, сторони погодили звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який буде визначено судом, не вчинить нового кримінального правопорушення, з покладанням судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України.

Також в угоді містяться положення ст. ст. 394, 424, 474, 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між підозрюваним та прокурором, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Зі змісту п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України випливає, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

За положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

В ході дослідження змісту угоди істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які можуть перешкодити в ухваленні обґрунтованого і законного рішення судом не встановлено.

При вирішенні питання про наявність підстав для затвердження угоди суд виходить з того, що санкція ч. 2 ст. 1971 КК України передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років або позбавленням волі на строк до двох років.

Обраний сторонами угоди вид покарання відповідає вимогам ч. 2 ст. 65 КК України.

Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_4 , і призначити останньому узгоджене сторонами угоди покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався та обранню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 394, 468, 469, 472 - 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним у кримінальному провадженні, відомості про яке 18 червня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1971 Кримінального кодексу України, укладену 27 червня 2024 року у приміщенні Чернігівської окружної прокуратури між прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1971 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до частини 2 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Ріпкинського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1