Дата документу 26.06.2024 Справа № 335/2091/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №335/2091/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/431/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іпатово Ставропільського краю, громадянина України, одружений, є батьком 2 малолітніх дітей, не працевлаштований, зі слів проживає у м.Запоріжжі, конкретної адреси місця проживання не назвав, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 .

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого ОСОБА_9 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України,запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 14 липня 2024 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що дані, які характеризують особу підозрюваного, та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке посягає на основи національної безпеки України, під час введеного в країні воєнного стану та повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, мають підвищену суспільну небезпеку, дали слідчому судді підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України, і які існують на даний час.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити ініціатору клопотання в обранні запобіжного заходу щодо підозрюваного.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, прийнятою судом без урахування особи підозрюваного.

Зазначає, що слідчий навмисно зазначив в клопотанні ризики, які не відповідають матеріалам, є необґрунтованими і не доведеними.

Посилається на те, що повідомлення про підозру є необґрунтованим. У повідомленні про підозру не убачається жодної кваліфікуючої ознаки діяльності, що співпадає під ст.114-1 КК України. Не зазначено, як саме підозрюваний перешкоджав законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

На думку захисника, створення та поширення у мережі Інтернет завідома неправдивої інформації про незаконність діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 не може бути перешкоджанням законної діяльності ЗСУ та іншим військовим формування в особливий період, оскільки відповідальність за вчинення перешкоджання діяльності ЗСУ та інших військових формувань настає тільки у разі, коли така діяльність була законною.

Вважає, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу бралися лише доводи сторони обвинувачення і відхилені всі докази з боку захисту, а саме, що ризики є недоведеними, оскільки не було у суду законних підстав вважати, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний має місце реєстрації та проживання, має дружину та двох неповнолітніх дітей на утриманні і з якими у нього є стійкі соціальні зв`язки, є особою не судимою, на обліку у спеціальних установах не знаходиться, є людиною з активною принциповою позицією, яка виступає за неухильне додержання прав людини відповідно до Конституції України, якою керується у повсякденному житті.

Також зазначає, що не існувало доказів у суду, що існує ризик незаконного впливу на свідків, також не було підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не є соціально небезпечною особою, працював громадським активістом, має родину, є поважною людиною, за яку готові поручитися особи, які мають авторитет, і є поважними у суспільстві особами, що підтверджує його високий соціальний рівень свідомості, адаптації у суспільстві, високі людські якості, стійкі соціальні зв`язки.

Зазначає, що відсутній ризик знищення, приховування або пошкодження речей, оскільки незрозуміло, про які речі може ставитися питання стороною обвинувачення; ризик переховування також є необґрунтованим, оскільки підозрюваний сам з`являвся до суду і намагався пройти у судове засідання, але його судовою охороною не допускали до зали судового засідання. Право підозрюваного на відкритий судовий процес та освітлення судового засідання через ютуб канал було порушено, та його неявка у наступне засідання була, через неправильно оформлену та вручену повістку. Відтак на думку підозрюваного процедура доступу до правосуддя була порушена і він намагався свої права відстоювати законним шляхом.

Крім того, зазначає, що ризик продовження кримінального правопорушення є необґрунтованим, оскільки діяльність підозрюваного пов`язана із захистом порушених законних прав громадян, а зазначене у клопотанні «нав`язування ідеї іншим громадянам» є твердженням, вирваним стороною обвинувачення із контексту, що допускає перетворення інформації, донесеною до третіх осіб.

В апеляційній скарзі підозрюваний просить скасувати оскаржувану ухвалу прийняти нове, законне рішення та звільнити його з-під варти.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що не згоден з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною.

Вказує, що розгляд клопотання відбувався з істотним порушення вимог КПК України, норм європейського права та Конституції України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 15 травня 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізької області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, що полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

14 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційні скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, які згідно зі ст.12 цього Кодексу, відносяться до категорії тяжких злочинів, та полягають в перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, вчинене у період введеного в країні воєнного стану;процесуальну поведінку ОСОБА_6 після звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який одружений, є батьком двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, з його слів проживає у м. Запоріжжя, однак конкретної адреси місця проживання не зазначив, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб вищевказаного кримінального правопорушення, а саме у перешкоджанні законної діяльності Збройних сил України - шляхом перешкоджання військовослужбовцям Збройних сил України у проведенні мобілізаційних заходів, а також шляхом створення та поширення за допомогою мережі Інтернет через канали відеохостінгу «Ютуб» інформації, яка б мала викликати у населення уяву про протиправність мобілізаційних заходів, відсутність повноважень на їх проведення у відповідних структурних підрозділів Збройних сил України та дискредитацію цих підрозділів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: відомостями з протоколу огляду публікації під назвою (мовою оригіналу) « ІНФОРМАЦІЯ_3 , гора» на ютуб-каналі (мовою оригіналу) «Свободные Люди Запорожье», опублікованої 22 липня 2023 року; відомостями з протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , військовослужбовця Збройних сил України, який повідомив, що під час оповіщення військовозобов`язаних ОСОБА_6 здійснював перешкоджання військовослужбовцям Збройних сил України; висновком судово-лінгвістичної експертизи №СЕ-19/108-24/4204-ЛД від 19.04.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

При апеляційному розгляді на підтвердження обґрунтованості підозри прокурором додатково надані такі документи: протокол огляду від 12 грудня 2023 року; протокол огляду від 24 травня 2024 року; CD диск із відеозаписами до протоколів огляду від12 грудня 2023 року та 24 травня 2024 року; копію протоколу огляду від 01 травня 2024 року та 2 CD диски із відео записами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.193 КПК України, за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи підозрюваного про неправдивість відомостей, зазначених у повідомлені про підозру, а саме про неправильне місце народження підозрюваного, не свідчать про необґрунтованість самої підозри та про безпідставність застосованого до нього запобіжного заходу.

Твердження сторони захисту про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 не вручалось, підозра в повному обсязі не була зачитана та те, що в матеріалах справи відсутня інформація стосовно того, що ОСОБА_6 відмовився від утримання повідомлення про підозру, є безпідставними.

Дані доводи були досліджені в судді першої інстанції, та слідчим суддею з наявних матеріалів встановлено, що 14 травня 2024 року слідчий намагався вручити ОСОБА_6 повідомлення про підозру та клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу, однак ОСОБА_6 відмовився отримувати вказані документи, після чого ОСОБА_6 було зачитано зміст повідомлення про підозру вголос.

Слідчий суддя, в оскаржуваній ухвали, дійшов висновку, що відеозапис, долучений до матеріалів клопотання прокурором, підтверджує вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, оскільки на відеозаписі наявні дані, які підтверджують факт намагання слідчим вручити ОСОБА_6 повідомлення про підозру, та відмову останнього від отримання вказаного документа.

Отже, ОСОБА_6 в установленому законом порядку повідомлено про підозру, а доводи сторони захисту про протилежне є такими, що спростовуються матеріалами провадження.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний не вчиняв ніяких противних дії та в його діях не убачається жодної кваліфікуючої ознаки діяльності, що співпадає під ст.114-1 КК України, є передчасними та мають перевірятися під час досудового розслідування та оцінюватись у сукупності з іншими доказами. Досудове розслідування ще триває, всі обставини провадження встановлюються.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме ризики того, що підозрюваний може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обґрунтовуючи свої висновки в цій частині, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке посягає на основи національної безпеки України, під час введеного в країні воєнного стану та повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, мають підвищену суспільну небезпеку, дають слідчому судді підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, і які існують на даний час.

Слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, окрім іншого шляхом розміщення відеоматеріалів у загальному доступі на відеохостингу «Ютуб», і у вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, а також всі особи, які причетні до вказаних злочинів.

Також, слідчим суддею було враховано те, що злочини, передбачені ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, у яких підозрюється ОСОБА_6 , вчинені за попередньою змовою групою осіб, проти вжиття військовослужбовцями Збройних Сил України мобілізаційних заходів, під час дії воєнного стану, і така діяльність ОСОБА_6 може продовжуватися, оскільки у судовому засіданні підозрюваний впевнено зазначав, що він вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 незаконно створені, займаються незаконною діяльністю, а працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 не є військовослужбовцями.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, колегія суддів бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення можливого покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів, може вдатися до відповідних дій.

Ризики, передбачені п.п.2,3, ч.1 ст.177 КПК України, також існують, оскільки, досудове розслідування ще триває, та встановлюються всі обставини кримінального правопорушення. Крім того, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме вчинення діяння, яке полягає у перешкоджанні законній діяльності ЗСУ та інший військових формувань, а також вчинення протиправних дій в особливий період, а саме у період воєнного стану, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може знищити, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При цьому, з урахуванням фактичних обставин провадження та особи підозрюваного, колегія суддів вважає, що ризик продовження ОСОБА_6 кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, є надто високим.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, і про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам. Свої висновки слідчий суддя належним чином вмотивував.

У зв`язку з викладеним застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст. 177, 178 КПК України.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний має місце реєстрації та проживання, має дружину та двох неповнолітніх дітей на утриманні і з якими у нього є стійкі соціальні зв`язки, є особою не судимою, на обліку у спеціальних установах не знаходиться, є людиною з активною принциповою позицією, яка виступає за неухильне додержання права людини відповідно до Конституції України, якою керується у повсякденному житті, правильність висновків слідчого судді не спростовують та не зменшують встановлених ризиків з огляду на фактичні обставини провадження, відомості про особу підозрюваного, ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та суворість можливого покарання.

Доводи підозрюваного, що при розгляді клопотання було порушено його право на відвід, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, у судовому засіданні 21 травня 2024 року, ОСОБА_6 заявив слідчому судді ОСОБА_1 відвід, який ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21 травня 2024 року було залишено без задоволення. Також, ОСОБА_6 поштовим зв`язком направив заяву про відвід слідчого судді, яка надійшла на адресу суду 27 травня 2024 року.

Слідчий суддя, в оскаржуваній ухвалі зазначив, що заява ОСОБА_6 , з урахуванням також і його поведінки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, мала ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування розгляду клопотання слідчого, погодженого прокурором, слідчим суддею, на підставі ч.4 ст.81 ЦПК України, вказана заява про відвід слідчого судді ОСОБА_1 залишена без розгляду, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Те, що слідчий суддя при цьому помилково вказав на ЦПК України замість КПК України (на що звернув увагу підозрюваний при апеляційному розгляді), правильності висновків слідчого судді не спростовує та не є підставою для скасування вищевказаного судового рішення.

Більш того, викладене свідчить про допущення описки, яка може бути виправлена в порядку, передбаченому ст.379 КПК України.

Зазначені при апеляційному розгляду доводи підозрюваного про те, що слідчим суддею порушено строки розгляду клопотання відповідно до ст.186 КПК України, є помилковими.

При дослідженні матеріалів провадження жодних порушень з боку слідчого судді не встановлено. З наявних матеріалів убачається, що слідчий суддя з об`єктивних причин не міг здійснити розгляд поданого клопотання в межах сімдесяти двох годин, а саме у зв`язку з неналежною процесуальною поведінкою самого підозрюваного.

Доводи підозрюваного про те, що мешканцям міста Запоріжжя люди в камуфляжній формі видають незаконні папірці, а також те, що представники ТЦК били жінок, викрадали людей, нічим не підтверджені та до обставин, які перевіряються у цьому провадженні, не відносяться.

З приводу доводів підозрюваного про порушення його процесуальних прав при розгляді клопотання, оскільки цей розгляд здійснювався у закритому судовому засіданні, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно з вимогами ч.2 ст.27 КПК України, кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про обмеження доступу осіб, які не є учасниками судового процесу, в судове засідання під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", якщо участь в судовому засіданні становитиме загрозу життю чи здоров`ю особи. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі: 1) якщо обвинуваченим є неповнолітній; 2) розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; 3) необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи; 4) якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом; 5) необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про доступ до публічної інформації», таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську, розвідувальну таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

В матеріалах провадження міститься клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 про розгляд клопотання у закритому судовому засіданні, оскільки розголошення відомостей досудового розслідування на даній стадії може зашкодити подальшому проведенню слідства у вказаному кримінальному провадженні, охороні прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, швидкому та повному розслідуванню.

Враховуючи, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можуть бути розголошені відомості, які відносяться до таємниці досудового розслідування, і прокурором заявлено клопотання про здійснення закритого судового розгляду з метою їх нерозголошення, тобто сторона обвинувачення заперечує проти розголошення відомостей досудового розслідування, слідчий суддя своєю ухвалою від 17 травня 2024 року вирішив здійснювати судовий розгляд вищевказаного клопотання у закритому судовому засіданні.

Викладене не суперечить вимогам ч.2 ст.27 КПК України, з огляду і на те, що ця справа стосується злочину проти основ національної безпеки України.

Здійснення розгляду клопотання у закритому судовому засіданні не завадило слідчому судді повно і всебічно з`ясувати обставини, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, а доводи сторони захисту про протилежне суперечать матеріалам провадження та змісту оскаржуваної ухвали.

В свою чергу, апеляційний розгляд провадження здійснювався у відкритому судовому засіданні, оскільки клопотань про здійснення розгляду у закритому судовому засіданні від учасників провадження не надходило.

В ході апеляційного розгляду сторона захисту, в т.ч. підозрюваний, мала можливість реалізувати всі свої процесуальні права.

Доказів на підтвердження доводів сторони захисту щодо наявності у ОСОБА_6 законного джерела доходів, а саме доходів від публічної діяльності, оскільки він є «народним підприємцем», колегії суддів не надано.

Інші доводи, викладені в апеляційних скаргах підозрюваного та його захисника, а також ті, що були ними наведені під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Як зазначено вище, обґрунтованість підозри, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість цим ризикам запобігти шляхом застосування до підозрюваного іншого ніж тримання під вартою запобіжного заходу в цьому випадку прокурором доведено.

Крім того, відповідно до положень ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, суд, застосовуючи до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, правомірно не визначив розмір застави, що не суперечить вимогам ч.4 ст.183 КПК України.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого ОСОБА_9 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 14 липня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4