Провадження № 11-кп/4823/710/24
Категорія - ч.1 ст. 164 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001566 від 01 грудня 2022 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 червня 2024 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України з призначенням покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки.

На підставі ст. 59-1 КК України на ОСОБА_6 покладені обов`язки протягом строку пробаційного нагляду періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки ОСОБА_6 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Судом ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова у справі №750/5208/21 від 02 грудня 2021 року був зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Достовірно знаючи про обов`язок із сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 умисно, систематично, безперервно, починаючи з 17 травня 2021 року, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заходів для погашення заборгованості, яка утворилася, не приймає. Будучи працездатним, не звернувся до органів Державної служби зайнятості, як такий, що шукає роботу, що свідчить про його бездіяльність, самостійно офіційну роботу не шукав, ніде працевлаштований не був, про суму тимчасових заробітків та інших джерел доходів державного виконавця не повідомляв, чим свідомо вчиняв дії, спрямовані на умисне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів за період часу з 17 травня 2021 року по 31 жовтня 2023 року в розмірі 82 104,31 грн., що сукупно перевищує суму виплат більше як за три місяці відповідних платежів.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 , вирок суду просить змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 164 КК України покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Аргументує тим, що кримінальне правопорушення ОСОБА_6 було вчинене до набрання чинності Законом № 3342-ІХ, коли санкцією ч. 1 ст. 164 КК України було передбачене покарання у виді арешту до трьох місяців.

28 березня 2024 року набрав чинності Закон України № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року, яким були внесені зміни до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, зокрема, щодо покарання у виді пробаційного нагляду.

Так, відповідно до зазначених змін у санкції ч. 1 ст. 164 КК України замість покарання у виді арешту до 3 місяців передбачене покарання у виді пробаційного нагляду строком до 2 років.

При призначенні покарання ОСОБА_6 судом не застосований ні більш м`який вид покарання у виді громадських робіт, ні більш суворий вид покарання у виді обмеження волі. У той же час, призначаючи покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки, суд не врахував, що відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, в які також внесені зміни вказаним вище Законом, одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 5 КК України та внесених Законом № 3342-ІХ від 23 серпня 2-23 року змін до ст. 72 КК України та санкції ч. 1 ст. 164 КК України, ОСОБА_6 неможливо було призначити покарання у виді пробаційного нагляду, оскільки максимальний строк покарання у виді арешту до 3 місяців, що був передбачений санкцією ч. 1 ст. 164 КК України до набрання чинності Законом № 3342-ІХ, відповідає 6 місяцям пробаційного нагляду. Однак, положеннями ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду строком на 6 місяців не передбачене.

Отже, у частині визначення виду покарання у виді пробаційного нагляду був застосований закон, який погіршив становище особи, а тому вирок в цій частині підлягає зміні з призначенням ОСОБА_6 іншого, більш м`якого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 164 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які погодилися з апеляційною скаргою прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, які учасниками кримінального провадження не оскаржуються, а тому колегію суддів не перевіряються.

Розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 413 КПК України визначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню, та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Частиною 1 статті 65 КК України визначено, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі й на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року, який набув чинності з 28 березня 2024 року, були внесені зміни до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, в тому числі й щодо такого виду покарання як пробаційний нагляд. Відповідно до внесених змін, окрім інших визначених законодавцем покарань, санкція ч. 1 ст. 164 КК України замість покарання у виді арешту строком на 3 місяці передбачає покарання у виді пробаційного нагляду строком до 2 років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнаний винуватим в даному кримінальному провадженні, було ним вчинене у період часу з 17 травня 2021 року по 31 жовтня 2023 року, тобто до набрання чинності змін, внесених відповідно до Закону № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року.

Отже, при призначенні покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, суд мав виходити з принципів пропорційності та законності призначеного покарання, а також не міг прийняти рішення про призначення більш суворого покарання ніж було передбачене санкцією частини цієї статті до внесення змін Законом № 3342-ІХ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України зі змінами, внесеними Законом України № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року, одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Виходячи зі змісту ст. 5 КК України, з урахуванням внесених змін, максимальний строк покарання у вигляді арешту до 3 місяців, що був визначений санкцією ч. 1 ст. 164 КК України до набрання чинності Законом № 3342-ІХ, відповідає 6 місяцям пробаційного нагляду.

У той же час, статтею 59-1 КК України визначено, що пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років.

Таким чином, призначення покарання у виді 6 місяців пробаційного нагляду є неможливим, в той час як призначення його строком на 2 роки, як вирішив районний суд, призвело до погіршення становища ОСОБА_6 , як про це слушно зауважив прокурор в апеляційній скарзі, що тягне за собою зміну вироку з призначенням іншого більш м`якого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 164 КК України у виді 120 годин громадських робіт.

Зважаючи на всі встановлені обставини, саме таке покарання буде справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, а також принципам гуманності, справедливості й не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 408, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 червня 2024 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 164 КК України призначити покарання у виді 120 годин громадських робіт.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення й може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13