н/п 1-кс/953/8544/24
"02" грудня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
представника заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб ХРУП-1 ГУНП в Харківській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою від 18.11.2024, зобов`язання вчинити певні дії, -
22 листопада 2024 року представник ОСОБА_3 , діючи в інтересах заявника ОСОБА_5 (далі: заявник) звернулась до Київського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність службових осіб ХРУП №1 ГУНП в Харківській області (далі: ХРУП-1) стосовної невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі: ЄРДР) відомостей за заявою ОСОБА_5 вих. №18-11/24 від 18.11.2024 поданою в порядку ст.214 КПК України, стосовної вивезення на територію тимчасово окупованою рф колишньою дружиною ОСОБА_6 без його згоди спільних дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримання ОСОБА_6 паспорту громадянки рф, проживання її разом з дочками у м. Маріуполі, що загрозливе для життя та здоров`я дітей. Однак, відомості за цією заявою в ЄРДР не внесені.
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 скаргу підтримала та пояснила, що колишня дружина заявника ОСОБА_6 разом з їх спільними дітьми поїхала до Польщі, проти чого заявник не заперечував та надав свою згоду. У серпні 2024 зв`язок заявника із дітьми перервався. Далі, доньки повідомили заявника, що проживають у м. Маріуполі. Також заявник дізнався, що колишня дружила отримала паспорт рф. Дозвіл на вивіз дітей до м. Маріуполя він не надавав, вважає, що права дітей порушені за їх перебування у небезпечній місцевості.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника заявника, слідчий суддя доходить наступного:
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Тобто у вищевказаній нормі йдеться саме про прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень і зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.
Таким чином, визначені ч.4 ст. 214 КПК України вимоги про прийняття та реєстрації заяви виконані.
Натомість, внесення відомостей за заявою до ЄРДР є вже іншою дією, регламентованою ч.5 ст.214 КПК України.
При тому, внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139. Згідно з п.1 гл. 2 розд. I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,п.5 ч.5 ст.214 КПК України.
За вимогами ч.5 ст.214 КПК України, до ЄРДР вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
З огляду на наведене, слід зробити висновок, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. За не зазначення заявах чи повідомленнях таких фактичних даних, вони не можуть вважатися такими, що підлягають внесенню до ЄРДР, що слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу. Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Таким чином, уповноважені особи ХРУП-1, отримавши заяву ОСОБА_5 , дотримались вимог чинного законодавства України, - зареєстрували заяву, та проводять по ній перевірку.
Проаналізувавши заяву ОСОБА_5 , слідчий суддя доходить висновку, що вона за своїм змістом і суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить конкретних та достатніх даних про можливе вчинення особами кримінальних правопорушень, передбачених певними статтями КК України, тобто сукупності обов`язкових ознак конкретного злочину, що дозволяють відмежувати таке діяння від інших правопорушень, які не становлять суспільної небезпеки. Твердження заявника про вчинення кримінального правопорушення має абстрактний характер, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати таке діяння саме як кримінальне правопорушення. Доводи звернення про вчинення кримінальних правопорушень є припущеннями, що не ґрунтуються на фактичних даних. Однак, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
Натомість з матеріалів справи вбачається, що 29.09.2024 рішенням Київського районного суду м. Харкова шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розірваний. 21.02.2024 ОСОБА_4 надав своїй колишній дружині та матері дітей ОСОБА_6 дозвіл на тимчасові поїздки їх малолітніх дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_5 за кордон до Республіки Польща, Королівства Іспанії, Турецької Республіки, Арабської Республіки Єгипет, Грецької Республіки, Республіки Болгарія, Чеської Республіки, Федеративної Республіки Німеччина, Королівства Норвегії, та повернення їх після закінчення кожної поїздки назад в Україну на період з 21.02.2023 по 21.2023 у супроводі їх матері ОСОБА_6 .
Як вбачається з рапорту працівника поліції від 25.11.2024, телефонним спілкуванням із ОСОБА_6 встановлено, що вона разом із доньками перебуває у Польщі, не забороняє донькам спілкуватись із заявником, однак діти цього не бажають. Питання визначення порядку спілкування дітей з батьком або визначення місця проживання дітей у судовому порядку не вирішувалось.
Відповідно висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Положення ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачають обов`язковість висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зважаючи на вищевикладене, за відсутності у поданій заяві відомостей, про кримінальне правопорушення, достатніх для реєстрації в ЄРДР, уповноважені особи органу досудового розслідування діяли в порядок та у спосіб, визначений законом, а тому підстав задоволення скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 107, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб ХРУП №1 ГУНП в Харківській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою від 18.11.2024, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні, - в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1