№ провадження 1-кс/646/2750/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2024 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000482 від 09.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

У провадження слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000482 від 09.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 08.10.2024 о 15:47 до чергової частини ВИД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від співробітника ГУНГ1 в Харківській області, спільно з співробітниками УСБУ в Харківській області про те, що 08.10.2024, під час несення служби, за адресою АДРЕСА_1 , про те, що у військовослужбовця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено речовину рослинною походження, ззовні схожу на наркотичну.

Відомості про вищевказане правопорушення внесено до Єдиною реєстру досудових розслідувань за № 0000482 від 09.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Згідно до ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п.2 ст. 167 КІІК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатньо підстав вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані або використані в якості засобу або знаряддя кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Згідно п.4 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких с достатньо підстав вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КІІК України арештом майна с тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 К11К України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КІІК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї етапі, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 7 ст. 237 КІІК України вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна клопотання повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КІІК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КІІК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та не застосування такого заходу забезпечення, призведе до втрати вищевказаних речей та настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а також належною збереження речових доказів, прокурор просив клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, звернувся із заявою, в якій просив розгляд клопотання проводити за його відсутності, вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про його місце та час повідомлявся своєчасно та належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Наразі триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено в ЄРДР за № 0000482 від 09.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яким встановлено, що 08.10.2024 о 15:47 до чергової частини ВИД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від співробітника ГУНГ1 в Харківській області, спільно з співробітниками УСБУ в Харківській області про те, що 08.10.2024, під час несення служби, за адресою АДРЕСА_1 , про те, що у військовослужбовця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено речовину рослинною походження, ззовні схожу на наркотичну.

Згідно із протоколом огляду від 08.10.2024, що проведений за адресою: АДРЕСА_1 , у військовослужбовця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено речовину рослинною походження, ззовні схожу на наркотичну та вилучено: 1 (один) прозорий полімерний зіп-пакунок, з речовиною рослинного походження, яка зовні схожа на наркотичну, який було поміщено до сейф-пакунку № WAR 1190149; ТТН № 9363 з ТОВ «Нова пошта», яку було поміщено до сейф пакунку №WAR 1363418, яка належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою дізнавача у кримінальному провадженні - вказані предмети, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000482 від 09.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Стороною обвинувачення доведено, що вилучені речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним уст. 98КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1ст. 173 КПК України сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, без накладання арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам. Накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000482 від 09.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучене в ході огляду місця події від 08.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , у військовослужбовця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1 (один) прозорий полімерний зіп-пакунок, з речовиною рослинного походження, яка зовні схожа на наркотичну, який було поміщено до сейф-пакунку № WAR 1190149; ТТН № 9363 з ТОВ «Нова пошта», яку було поміщено до сейф пакунку №WAR 1363418, яка належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1