Справа № 191/66/24
Провадження № 1-кп/191/6/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Роздори Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

16.11.2023 року приблизно о 17 годині 55 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де останній проживає спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_5 та молодшим братом ОСОБА_6 , та достовірно знаючи, що у вказаній квартирі знаходяться цінні речі, які належать ОСОБА_5 , у останнього раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 та в подальшому неодноразово продовженого указами Президента України до 14.02.2024 року, а саме мобільного телефону марки «Motorola» моделі «Е-13» у корпусі чорного кольору, який перебував на поверхні дерев`яного столу у спальній кімнаті квартири.

Продовжуючи перебувати за місцем свого проживання ОСОБА_4 визначив Для себе предмет, як об`єкт свого злочинного посягання та яким незаконно можна заволодіти, а саме мобільний телефон марки «Motorola» моделі «Е-13» в корпусі чорного кольору, та реалізуючи свій раніше виниклий прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, та звернення його на свою користь, скориставшись тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебували в іншій кімнаті квартири, впевнившись, що його дії носять таємний характер і за ними ніхто не спостерігає, 16.11.2023 року приблизно о 18 годині 00 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав мобільний телефон марки «Motorola» моделі «Е-13» у корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , вартість якого становить 2309 грн. 30 коп.

Після чого, доводячи свій прямий злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , діючи умисно, з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що 09.08.2024 р. набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028,00 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність. Також зазначив, що йому відомо що вказана підстава закриття кримінального провадження є нереабілітуючою.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не висловив заперечень проти закриття провадження у справі, так як було декриміналізовано закон, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки.

Потерпіла також не висловила заперечень.

Заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступного висновку.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 2684,00 грн. у 2023 році) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 року змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії та станом на день вчинення кримінального правопорушення 16.11.2023 року для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна мала перевищувати 2684,00 грн.).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувального акту ОСОБА_4 інкримінується вчинення в умовах воєнного стану крадіжки телефону вартістю 2309,30 грн.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 4-1 ч.1 ст. 284, ст. 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

задовольнити клопотання обвинуваченого.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України закрити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, згідно із п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Речовий доказ: мобільний телефон «MOTOROLA E-13» чорного кольору, який був переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній як власниці.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Повна ухвала складена 30.08.2023 року.

Суддя ОСОБА_1