Провадження № 1-кп/201/134/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001775, внесене до ЄРДР 15.10.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, не працюючого, утриманців не маючого, з середньою освітою, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.01.2013 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного основного покарання на іспитовий строк 1 рік із покладанням обов`язків, визначених в п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України; ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2014 року звільнений від відбування покарання,

- 27.10.2023 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного основного покарання на іспитовий строк 2 роки із покладанням обов`язків, визначених в п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представник потерпілих адвокат ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

1.Обставини, які встановлені судом.

1.114.10.2020 приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи поблизу приміщення кафе-бару «1001 ніч», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомих йому ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які висловлювались нецензурною лайкою, штовхали один одного, висловлювались нецензурною лайкою в бік оточуючих. ОСОБА_3 зробив їм усне зауваження, внаслідок чого між ним, з одного боку, та ОСОБА_11 і ОСОБА_9 з іншого боку, виник словесний конфлікт. Після чого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 почали наближатись до ОСОБА_3 , висловлюючи в нецензурній формі намір поговорити з останнім.

1.2В цей час у ОСОБА_3 , який мав реальну можливість не продовжувати конфлікт з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , на ґрунті виниклих неприязних особистих відносин, раптово виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості ОСОБА_11 та ОСОБА_9 за допомогою наявного у нього пістолету травматичної дії «Форт-12РМ», калібру 9 мм.

1.3Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , ОСОБА_3 14.10.2020 приблизно о 22 годині 05 хвилин, перебуваючи поблизу приміщення кафе-бару «1001 ніч», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, дістав із своєї сумки пістолет травматичної дії «Форт-12РМ», калібру 9 мм та, дочекавшись коли ОСОБА_11 та ОСОБА_9 наблизяться до нього на відстань двох метрів, здійснив не менше двох пострілів з пістолета травматичної дії «Форт-12РМ» у ділянку пахової зони тіла ОСОБА_11 .

1.4Внаслідок дій ОСОБА_3 , які виразились в умисному пострілі з пістолета травматичної дії «Форт-12РМ» у ділянку пахової зони тіла ОСОБА_11 , останньому спричинено наступні тілесні ушкодження:

- вогнепальне кульове поранення лівого стегна - вхідна рана у лівій паховій ділянці, від неї відходить рановий канал, що проходить через м`які тканини лівого стегна у верхній третині де і закінчується, в кінці ранового каналу виявлено сторонній гумовий предмет чорного кольору, невизначеної форми, розмірами 1 х 0,5 х 0,4 см, по ходу ранового каналу виявлений наскрізний дефект стегнової вени з повним перериванням, також по ходу ранового каналу численні темно-червоні крововиливи у м`які тканини; рановий канал довжиною 14 см, напрямок ранового каналу спереду назад, зверху вниз, справа на ліво. Нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів; гепатоцити з просвітленою цитоплазмою полігональної форми у печінці, ділянки хвилястої деформації кардіоміоцитів;

- вогнепальне кульове поверхневе поранення лівої гомілки рана на лівій гомілці по внутрішній поверхні у середній третині, навколо крововиливи у м`які тканини, у проекції рани виявлено предмет з гуми, чорного кольору, невизначеної форми, розмірами 1,2 х 1,1 х 0,8 см.

1.5За своїм характером виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового поранення лівого стегна - вхідна рана у лівій паховій ділянці, від неї відходить рановий канал, що проходить через м`які тканини лівого стегна у верхній третині де і закінчується, по ходу ранового каналу виявлений наскрізний дефект стегнової вени з повним перериванням, також по ходу ранового каналу численні темно-червоні крововиливи у м`які тканини; рановий канал довжиною 14 см, напрямок ранового каналу спереду назад, зверху вниз, справа на ліво відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

1.6Вогнепальне кульове поранення лівого стегна з ушкодженням стегнової вени, яке ускладнилось гострою крововтратою і виявилося безпосередньою причиною його смерті і знаходяться в причинно зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 .

1.7За своїм характером виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового поверхневого поранення лівої гомілки рани на лівій гомілці по внутрішній поверхні у середній третині відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень і які у причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

1.8Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у спричинені умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

1.9Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , перебуваючи у тому ж самому місці в той же самий час, продовжуючи реалізовувати свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерплим ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснив один постріл з пістолета травматичної дії «Форт-12РМ» у ділянку тазостегнової зони тіла ОСОБА_9

1.10Внаслідок незаконних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючого вогнепального поранення в проекції правого крила клубової кістки, що починається раною на шкірі (на 15 см, ліворуч від умовної серединної лінії тіла та 98 см., від підошовної поверхні стопи), продовжується в рановий канал та сліпо закінчується на відстані 5 см в підшкірно-жировій клітковині стороннім тілом металевої щільності, рановий канал прямує вертикально зверху до низу, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21день).

1.11Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у спричинені умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України.

1.12За сукупністю вчиненого, дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, та ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

2. Позиція обвинуваченого

2.1Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 висловив жаль за вчинене, розкаявся, вибачився перед потерпілою ОСОБА_8 , втім свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, повідомив, що умислу на спричинення тілесних ушкоджень у нього не було, при цьому визнав, що, можливо, перевищуючи межі необхідної оборони, спричинив тілесні ушкодження, які призвели до трагедії, суду дав наступні покази.

2.1.114 жовтня 2020 року ввечері я зі своєю дівчиною на ім`я ОСОБА_12 вийшли погуляти на Набережну Січеславську в м. Дніпрі. Ми приїхали до кулі (шару) на ОСОБА_13 і там я припаркував свій автомобіль Хонда, який є моєю власністю, але в техпаспорті власником записана інша людина. Я був одягнений у кросівки чорного кольору, темні джинси рвані, кофту та легку курточку та кепку. Курточка була легка, можливо вініловий матеріал. Ми гуляли, фотографувалися, далі ми пішли у бік церкви, де Центральний міст. Ми проходили повз пам`ятник, де жінка стоїть з веслом.

2.1.2Далі, не доходячи до ресторану «1000 і одна ніч», я побачив компанію із трьох молодих хлопців та однієї дівчини. Освітлення було. Між ними відбувався конфлікт, нецензурна лайка, вони штовхали один одного, хапали за одяг. Що вони кричали я не пам`ятаю. Я припустив, що вони у нетверезому стані. На мою думку, вони порушували громадський порядок. Я припустив, що дівчина була налякана. Поліцію я не викликав, моя дівчина ОСОБА_12 також не викликала. Ми пройшли повз них у бік церкви, йшли приблизно 7-8 хвилин, там була машина з каво-апаратом, ми взяли по каві, постояли там десь 5-10 хвилин і пішли назад у бік кулі (шару) до автомобіля.

2.1.3Проходячи ресторан «1000 і одна ніч», я побачив цю саму компанію, до якої йшли 5-7 хвилин, ця компанія змістилася на 15-20 метрів до пам`ятника «Юність Дніпра» біля сходів унизу на ОСОБА_13 . Компанія продовжувала конфліктувати у більш неврівноваженій поведінці між собою. З іншими людьми вони також конфліктували. Там була та дівчина, яку штовхали, хапали. Я не чув, щоб вона зверталася по допомогу до перехожих. Я не пам`ятаю, чи кричала вона взагалі. На мою думку, вони порушували громадський порядок. Там були й інші люди, їх було небагато, вони ходили ОСОБА_13 .

2.1.4Пройшовши цю компанію, я з дівчиною піднялися сходами до пам`ятника, де нам на зустріч підбіг рудий хлопець з дівчиною і попросив мене допомогти дівчині з тієї конфліктуючої компанії. Цього рудого хлопця я не знаю. Тоді поліцію я не викликав, ОСОБА_12 теж не викликала.

2.1.5Я вирішив підійти до тієї компанії, думав секунд 30, підходити чи ні (компанія та знаходилася на той момент метрів 30 від нас), та запитати що трапилося та чи потрібна допомога. Далі за 10 секунд я підійшов зі своєю дівчиною до тієї компанії, а той рудий хлопець був уже там. Його дівчина стояла трохи подалі. На нього була спрямована агресія тих хлопців, вони почали нападати на нього, виражалися нецензурною лайкою.

2.1.6Саме з цього моменту і місця і до кінця конфлікту я задкував спиною від них назад приблизно 100 метрів до місця, де здійснив постріли.

2.1.7Ростислав та фізрук ОСОБА_14 на рудого хлопця стрибали, а він відбігав, ОСОБА_15 стояв і розбирався з дівчиною. Дівчина, яка знаходилася з тими трьома хлопцями, які конфліктували між собою, допомоги не просила. Я спитав у всіх «що трапилося, чи потрібна допомога?». Далі рудий хлопець утік. Дівчина на той час допомоги мене не просила, але в неї був зляканий вигляд. Раніше я не був знайомий із цією компанією.

2.1.8У процесі розгляду справи у суді я вже знаю, хто там був. Це були ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та фізрук ОСОБА_14 . З ними була раніше незнайома мені дівчина. ОСОБА_15 був середнього зросту, Ростислав вищий, ОСОБА_14 був найвищий.

2.1.9Після мого питання через секунд 10 Вадим підійшов до мене і став висловлюватися на мене нецензурною лайкою і кидатися з кулаками, говорив, щоб я йшов звідти, супроводжуючи слова нецензурною лайкою. Але тоді я не міг звідти піти, вони мені не давали, вони ескалували конфлікт. ОСОБА_15 почав виявляти до мене агресію, кидався з кулаками, я задкував назад. Вадим мене хапав за куртку, бив. У цей момент я зрозумів, що він був п`яний, а також інші були в алкогольному сп`янінні. Це було дуже швидко за часом. Піти від них я не міг.

2.1.10Далі на моїх очах Ростислав, який знаходився за ОСОБА_15 приблизно за три метри ззаду разом із ОСОБА_14 (у нього був якийсь предмет), розбив скляну пляшку темно-зеленого кольору в «розочку» і підбіг до Вадима і став праворуч. За ними став ОСОБА_14 . І всі групою почали агресивно зближуватись до мене, нецензурно висловлювалися, погрожували моєму життю словами «вб`ю, закопаю, поріжу, ми твою телицю , куди пішов, іди сюди ». Я виставив ліву руку до них із метою самозахисту. Моя дівчина була у мене за спиною. Я став від них відходити назад сходами вгору, тримаючи ліву руку витягнутою, вони продовжували агресувати проти мене. Ростислав махав переді мною розбитою пляшкою т.зв. «трояндочкою» у правій руці, намагаючись потрапити в мене, а ОСОБА_15 намагався схопити мене за курточку, хапав за неї і вдарив побіжно кілька разів у область ребер та шиї. Вони продовжували матюкатися. У той момент я відійшов назад спиною на метрів 20, сходинок вже не було, намагався уникнути конфлікту, заспокоював їх. Я їх не бив, весь час тримав на витягнутій руці. Але вони не заспокоювалися, продовжували нападати на мене. Я не міг звідти втекти. Вони мене хапали, завдавали тілесних ушкоджень і не давали мені втекти. Після цього я вже зрозумів, що словесно їх я не заспокою, від них було чути запах алкоголю. Я зрозумів, що з п`яними людьми діалогом вирішити конфлікт неможливо.

2.1.11У мене була чорна сумка «Алайн а-39», в якій знаходився спецзасіб Форт-12 РМ із гумовими патронами. Він візуально нагадує пістолет. Я його дістав, коли зрозумів, що є реальна загроза життю мені та моєї дівчини. Я продемонстрував їм зброю і сказав «не потрібно на нас нападати, у мене є спецзасіб і я захищатимуся». На це вони агресували ще більше і продовжили на мене нападати втрьох, фізрук до них підключився, він хотів обійти мене збоку і, можливо, схопити мене чи вдарити.

2.1.12Я зняв із запобіжника спецзасіб і вистрілив у повітря і вигукнув «не підходьте до мене, дайте мені піти». Це було не доходячи до сходів приблизно посередині тротуару. У той момент ми вже зайшли ОСОБА_13 за пам`ятник у бік кулі.

2.1.13Після пострілу ОСОБА_15 та Ростислав побігли на мене, а фізрук ОСОБА_14 намагався обійти мене зі спини.

2.1.14Я нічого їм після першого пострілу не казав.

2.1.15В цей момент ОСОБА_15 схопив мене за курточку і вдарив кулаком у район шиї, а Ростислав вдарив мене розбитою пляшкою по моїй руці, яку тримав у правій руці, і порізав. Я відчув болючий шок і відскочив спиною назад. Але вони не зупинялися.

2.1.16Далі я спрямував зброю вниз під кутом у тротуарну плитку і вистрілив двічі під кутом приблизно 50 градусів. У цей момент вони вдвох перебували переді мною на відстані близько 4-4,5 метрів, а ОСОБА_14 намагався оббігти мене ззаду.

2.1.17Після пострілів, всі відскочили, я одразу схопив свою дівчину, яка весь цей час знаходилася позаду мене, і ми швидко пішли звідти, тому що в мене виникла можливість втекти звідти, і пішли швидким кроком до своєї машини. Коли я сів у машину, я розглянув у себе на рукаві порвану куртку та сліди своєї крові.

2.1.18Поліцію я не викликав. ОСОБА_12 також не викликала. Я думав, що їх налякав, тому й не викликав поліцію. Я не озирався назад, коли йшов звідти.

2.1.19Поки я задкував назад, я кілька разів кричав про допомогу перехожим, але вони не реагували. Надю я викликати поліцію не просив у момент конфлікту. На той момент ОСОБА_12 приїхала до мене у гості.

2.1.20Я ніяк не можу пояснити, як дві кулі потрапили у ОСОБА_18 . За третю кулю я також не можу пояснити, як вона потрапила у ОСОБА_15 . Я взагалі не бачив, що комусь спричинив тілесні ушкодження своїми пострілами.

2.1.21Зі свідком ОСОБА_19 я не знайомий, ми познайомилися з ним перед засіданням, коли він давав свідчення. Я з ним ні в яких стосунках не перебуваю. Після засідання, коли його допитали, він не сідав до мене в машину і я його не висаджував за трансформаторною підстанцією у дворі суду.

2.1.22Я займаюся видами спорту: розтяжка, йога, медитація, іноді беру уроки боксу. Професійно боксом я не займався. Раніше тягав залізо, у дитинстві грав у футбол.

2.1.23Я працював у охоронній агенції «Крок». Там були тактичні навчання з використання зброї. Я там працював охоронцем.

2.1.24Щодо порізу на своїй руці я слідчому не розповідав.

2.1.25Наступного дня я їздив по роботі.

2.1.26На досудовому слідстві я казав, що втратив спецзасіб Форт.

2.1.27На мене вчинявся фізичний тиск, мене, коли я був затриманий у р-ні пл. Островського, в якомусь райвідділі душили, хто це я не пам`ятаю, їх було десь 8 осіб у медичних масках та тактичних масках, всі були у цивільному. Мені були нанесені непомітні тілесні ушкодження. Я нікому про це не повідомляв, в поліцію не звертався.

2.1.28Коли я приїхав додому, свою куртку та кофту я виправ.

2.1.29На досудовому розслідуванні я давав трохи інші покази, оскільки знаходився під психологічним тиском працівників поліції.

2.1.30Я не викликав поліцію одразу після пострілів, оскільки не рахувавши за необхідне. Я був у стресовій ситуації. Але вважаю, що загроза мені і моїй дівчині залишалася, бо я не бачив, що після моїх пострілів хтось упав на землю.

2.1.31З приводу завданих мені тілесних ушкоджень я в поліцію не звертався, тому що надавши собі медичну допомогу самостійно, і у мене була нова робота, на якій я не хотів повідомляти про цей випадок своєму начальнику.

2.1.32Про цю подію я не розповідав попереднім адвокатам, про тілесні ушкодження я казав адвокатам, але адвокати не відреагували.

2.1.33Під час слідчого експерименту я про вищевказане не розповідав, бо боявся за свою життя.

2.1.34Після мого звільнення з тюрми я також не розповідав про отримані мною тілесне ушкодження у вигляді порізу.

2.1.35Я дуже жалкую про те, що сталося. Я вибачався перед потерпілою ОСОБА_8 Намагався відшкодувати їй шкоду в сумі 11000 грн, але вона відмовилась.

3.Позиція потерпілих

3.1Потерпіла ОСОБА_8 просила суд призначити покарання ОСОБА_3 у виді реального позбавлення волі та задовольнити цивільний позов, суду вона повідомила наступне.

3.1.114 жовтня 2020 десь під вечір я відкрила свій телефон і побачила своїх дітей в прямому ефірі, у них було все добре.

3.1.2В живу я бачила старшого сина ОСОБА_18 16 липня останній час, а меншого Вадима 12 грудня 2019 року.

3.1.315.10.2020 року о пів дев`ятої ранку по польському часу мені зателефонувала племінниця по месенджеру і сказала, що вбито мого старшого сина ОСОБА_18 , а інший знаходиться в лікарні. Я в той час знаходилася в Польші, я там працювала.

3.1.4Після приїзду 16 жовтня 2020 мені стало відомо від племінниці ОСОБА_20 , що мої діти були на АДРЕСА_2 , вони збиралися їхати до дому, ОСОБА_3 зробив зауваження дітям, щоб вони не говорили дуже голосно, далі ОСОБА_3 почав стріляти в моїх дітей.

3.1.5 ОСОБА_20 проживає АДРЕСА_3 . Вона працює в Дніпрі, а проживає в с. Письмене, їй зателефонували люди і розповіли про події.

3.1.615 жовтня 2020 року ОСОБА_20 перебувала поруч з моїм сином в лікарні на вул. Свердлова. Він був в шоковому стані і ні з ким не розмовляв. У нього були поранення правого стегна. Йому витягували кулю.

3.1.7 ОСОБА_20 безпосередньо не була присутня на АДРЕСА_2 під час тих подій.

3.1.8В тій компанії були ОСОБА_21 і дівчина ОСОБА_22 .

3.1.916 жовтня 2020 року я приїхала в ОСОБА_23 і зустрілася з ОСОБА_15 біля моргу.

3.1.10Мене один раз допитували в якості потерпілої.

3.1.11Відео, що знаходиться в справі, я не бачила.

3.1.1217.12.2020 року мені приходив грошовий переказ 11 тис грн від ОСОБА_3 . Я їх не отримала і повернула назад.

3.1.13Мої діти Ростислав 1996 р.н. і Вадим 1997 р.н. погодки, старанні, завжди допоможуть іншим, я пишаються своїми дітьми.

3.1.14Діти офіційно не працювали. Вадим повернувся з Польші 12 грудня 2023. Ростислав працював в Дніпрі неофіційно на будівництві.

3.1.15Випадки сварок між моїми дітьми в моїй присутності не було.

3.2Потерпілий ОСОБА_9 просив суд призначити ОСОБА_3 найсуворіше покарання, суду повідомив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 я з братом приїхали туди і пішли в магазин «Варус», купили 4 пляшки «Шейку», випили, обміняли гроші, потім пішли в кафе «1000 і 1 ніч», замовили горілки, випили. Алкоголю я випив небагато.

3.2.2Далі я пішов за дівчиною. Потім я з дівчиною повернулися і у мене виникла сварка з братом. Перехожий, як я потім дізнався це був ОСОБА_24 , зробив нам зауваження, щоб не кричали. Ми йому сказали, щоб проходив мимо. Потім він знов зробив нам зауваження. Ми почали пішли підходити до нього, щоб поспілкуватися з ним. Але в цей момент він дістав пістолет і почав стріляти. Мій брат упав. Хлопець, що стріляв в нас, тобто ОСОБА_25

3.2.3Ми йому говорили, щоб він заховав пістолет. Ми хотіли поспілкуватися.

3.2.4Ми з братом агресивно ні до того хлопця, ні до інших не вели, до людей не чіплялися. Але сторонні особи могли чути нас. Ми між собою були розосереджувані.

3.2.5В цей момент були тільки троє: я, брат і той хлопець, як я потім дізнався, ОСОБА_24 .

3.2.6 ОСОБА_26 постріл я побачив як спалах, другий був в мене, а третій в брата. Я одразу підійшов до брата. Я був в шоковому стані.

3.2.7 ОСОБА_27 нам нічого не говорив в той момент коли стріляв, після пострілів він одразу втік.

3.2.8На той момент я тільки приїхав з Польші, де працював майже один рік з 19 грудня 2019. Я приїхав з Познані в Київ і зустрівся с братом. До дому я так і не доїхав.

3.2.913 жовтня 2020 я приїхав до Дніпра. Далі я подзвонив брату, ми зустрілися в с. Чаплі. Там поїли дома. Алкогольні напої не вживали. 14 жовтня 2020 ми поїхали в м. Дніпро. Брат працював на будівництві в м. Дніпрі. 14 жовтня 2020 ми помили автівку ОСОБА_28 з цивільною дружиною ОСОБА_28 і поїхали на вул. Набережну відпочивати. Поїхали ОСОБА_28 , я і Ростислав. Повертатися ми збиралися на таксі. До Дніпра ми приїхали біля 20-00 год і залишили авто біля «Шару» на Набережній. Пішли до ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де обміняли гроші і потім пішли в «Варус» на Набережній. Ми купили 6 пляшок шейку і цигарки. Вживали шейк на ОСОБА_13 . Я випив одну пляшку і одну випив ОСОБА_28 . Потім пішли в «1000 і 1 ніч» близько 21-00 год. Замовили 3 коктейлі, до них входили сік і горілка. Потім замовили 300 грамів горілки. Брали сік. Їжу не брали. Потанцювали без дівчат десь півгодини. Потім я пішов за ОСОБА_29 десь в 21-30. Це моя знайома з Васильківського району. Ми знайомі, просто спілкуємся. Вона в Дніпрі навчається. Їй 17 років. Я з нею зустрівся на Набережній. ОСОБА_18 і ОСОБА_28 залишилися в кафе.

3.2.10Далі я з дівчиною повернувся, а Ростислав і ОСОБА_28 були на вулиці. З Ростиславом виник конфлікт із-за того, що я не повідомив, що хочу піти за дівчиною. На словах ми конфліктували, можливо була нецензурна лайка. Це було десь 7-10 хв. Це було ближче до річки на тротуарі десь о 21-40 год. Освітлення було. ОСОБА_30 було не дуже багато. Далі проходив незнайомий чоловік і зробив нам зауваження. Це був ОСОБА_31 . Він йшов у бік «шару». Він був з дівчиною. Від нас він був на деякій відстані. Він сказав, щоб ми не кричали. Я йому сказав, щоб йшов своєю дорогою, а він продовжив нам робити зауваження. Я відповів на трохи підвищеному тоні. Ненормативної лексики не було. Брат спокійно стояв. ОСОБА_28 в цей момент пішов в туалет. Тобто в момент, коли розпочався діалог з ОСОБА_32 , ОСОБА_28 не було. Настя стояла поруч.

3.2.11Потім ми почали підходити до ОСОБА_33 аби роз`яснити йому, поговорити. Ми стояли на відстані 2-х метрів від нього. Він став відходити задом. З ним була дівчина. Де в цей момент вона була я не пам`ятаю. Я також не пам`ятаю, якими фразами ми зверталися до ОСОБА_33

3.2.12Скла у наших руках не було. В руках у нас нічого не було.

3.2.13Я був в світлих штанцях і куртці. Брат був в темних джинсах і легенькій куртці. ОСОБА_28 був в темних джинсах і светрі.

3.2.14Пройшло десь 5 хв з моменту як звернувся до нас ОСОБА_27 і до моменту як він дістав пістолет. Я йому говорив, щоб він заховав пістолет і через 2-3 хвилини пролунав перший постріл.

3.2.15В момент як ОСОБА_27 дістав пістолет, я і брат продовжили до нього підходити і говорили, щоб заховав пістолет. Ми йшли на ОСОБА_33 десь 30 метрів. А він йшов назад спиною. Між нами була відстань весь цей час 1,5 2 метри, ми не скорочували її, а він йшов назад.

3.2.16Перший постріл був прямо на витягнуту руку. Ми знаходились на 1,5-2 метри від нього. Це був неприцільний постріл.

3.2.17 ОСОБА_34 постріл був мені в правий бік тулубу. Куля залишилась в тілі.

3.2.18Ростислав стояв поруч мене. ОСОБА_35 постріл також був. І після цього брат почав присідати, а потім впав на бордюрі. Я викликав швидку.

3.2.19В момент пострілів ОСОБА_27 відходив назад спиною.

3.2.20Я ознайомлювався з відеозаписом, був проведений його огляд.

3.2.21Вгору ОСОБА_27 не стріляв.

3.2.22 ОСОБА_27 почав стріляти після сходів. Десь від сходів було 30 метрів. ОСОБА_28 весь цей час не було. ОСОБА_36 я також не знаю де була.

4.Позиція захисників ОСОБА_3 .

4.1Захисники ОСОБА_3 просили останнього виправдати за відсутністю в його діях складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень або перекваліфікувати його дії на ст. 118 КК України, а саме умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони. Також вони просили визнати недопустимими доказами ряд процесуальних документів, зібраних в ході досудового розслідування.

5.Докази, які досліджені судом

5.1Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження у наданих прокурором та досліджених в судовому засіданні наступних доказах:

5.1.1Витягом з ЄРДР № 0001775 від 15.10.2020 року, який підтверджує внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР (т. 1 а.п. 1-2);

5.1.2Протоколом огляду від 14.10.2020, відповідно до якого поблизу закладу «Караван» на віл. Січеславська Набережна, 35 у м. Дніпрі виявлені 2 гільзи, куртку сліди РБК (т. 1 а.п. 12-17);

5.1.3Протоколом огляду від 15.10.2020, в ході якого у приміщені моргу КЗ ДОБ «СМЕ» ДОР оглянуто речі, які належали ОСОБА_11 , в тому числі кросівки, джинси, труси, сорочку, джинсову куртку, одну пару шкарпеток зі слідами речовини бурого кольору, дві окремих фрагменти гуми, які візуально по своїй формі схожі на гумові кулі, що були вилучені з трупа ОСОБА_11 (т. 1 а.п. 20-25);

5.1.4Протоколом огляду трупа від 14.10.2020, в ході якого в кареті Швидкої медичної допомоги д.н.з. НОМЕР_1 оглянуто труп ОСОБА_11 , в ході якого вилучена його куртка зі слідами РБК та наскрізним отвором (т. 1 а.п. 29-31);

5.1.5Протоколом огляду (додатковим) від 14.10.2020, відповідно до якого поблизу закладу «Караван» на АДРЕСА_4 оглянуто куртку чоловічу зі слідами РБК та пошкодженнями (т. 1 а.п. 34-35);

5.1.6Протоколом огляду від 15.10.2020, під час якого оглянуто дві гільзи, вилучені під час огляду 14.10.2020 (т.1 а.п. 36-38);

5.1.7Протоколом додаткового огляду трупа від 15.10.2020, яким у приміщені моргу КЗ ДОБ «СМЕ» ДОР проведено огляд трупа ОСОБА_11 , в ході якого вилучені його особисті речі та зрізи нігтьових пластин пальців руки та змиви з обох долонь (т.1 а.п. 41-42);

5.1.8Протоколом огляду від 15.10.2020, під час якого оглянуто та вилучено одяг ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 45-46);

5.1.9Протоколом огляду від 15.10.2020, під час якого поблизу закладу «Караван» на АДРЕСА_4 виявлені та вилучені 3 недопалки цигарок (т.1 а.п. 47-48);

5.1.10Протоколом огляду від 15.10.2020, яким оглянуто та вилучено предмет сферичної форми чорного кольору схожий на кулю, яку було вилучено під час операції з сідниці ОСОБА_9 (т. 1 а.п.51);

5.1.11Протоколом огляду від 16.10.2020, під час якого у приміщені чергової частини ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з монітору комп`ютера оглянуто відеозапис з камери безпечне місце, яка розташована на зупинці громадського транспорту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 за 14.10.2020 час: 22 годині 00 (т. 1 а.п. 54-56);

5.1.12Висновком експерта № 3253 е, відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлене тілесне ушкодження непроникаючого вогнепального поранення в проекції правого крила клубової кістки, що починається раною на шкірі (на 15 см, ліворуч від умовної серединної лінії тіла та 98 см., від підошовної поверхні стопи), продовжується в рановий канал та сліпо закінчується на відстані 5 см в підшкірно-жировій клітковині стороннім тілом металевої щільності, рановий канал прямує вертикально зверху до низу, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21день). Виявлене тілесне ушкодження спричинено від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, який володів пробивною кінетичною енергією та діяв в область правого крила клубової кістки, в якості травмуючого предмету міг бути куля або інший предмет з аналогічними властивостями. Тілесне ушкодження спричинені в термін, на який вказує обстежений (т. 1 а.п. 142-144);

5.1.13Висновком експерта № 2041/617-Е, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження:

-вогнепальне кульове поранення лівого стегна - вхідна рана у лівій паховій ділянці, від неї відходить рановий канал, що проходить через м`які тканини лівого стегна у верхній третині де і закінчується, в кінці ранового каналу виявлено сторонній гумовий предмет чорного кольору, невизначеної форми, розмірами 1 х 0,5 х 0,4 см, по ходу ранового каналу виявлений наскрізний дефект стегнової вени з повним перериванням, також по ходу ранового каналу численні темно-червоні крововиливи у м`які тканини; рановий канал довжиною 14 см, напрямок ранового каналу спереду назад, зверху вниз, справа на ліво. Нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів; гепатоцити з просвітленою цитоплазмою полігональної форми у печінці, ділянки хвилястої деформації кардіоміоцитів.

-вогнепальне кульове поверхневе поранення лівої гомілки рана на лівій гомілці по внутрішній поверхні у середній третині, навколо крововиливи у м`які тканини, у проекції рани виявлено предмет з гуми, чорного кольору, невизначеної форми, розмірами 1,2 х 1,1 х 0,8 см.

За своїм характером виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового поранення лівого стегна - вхідна рана у лівій паховій ділянці, від неї відходить рановий канал, що проходить через м`які тканини лівого стегна у верхній третині де і закінчується, по ходу ранового каналу виявлений наскрізний дефект стегнової вени з повним перериванням, також по ходу ранового каналу численні темно-червоні крововиливи у м`які тканини; рановий канал довжиною 14 см, напрямок ранового каналу спереду назад, зверху вниз, справа на ліво відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Вогнепальне кульове поранення лівого стегна з ушкодженням стегнової вени, яке ускладнилось гострою крововтратою і виявилося безпосередньою причиною його смерті і знаходяться в причинно зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 .

За своїм характером виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового поверхневого поранення лівої гомілки рани на лівій гомілці по внутрішній поверхні у середній третині відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень і які у причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 1,95 ‰, що стосовно до живих осіб може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння (т. 1 а.п. 167-171);

5.1.14Висновком експерта № 19/104-7/1/1055 від 20.10.2020, відповідно до якого надані на дослідження 2 гільзи калібру ІНФОРМАЦІЯ_4 , вилучені 14.10.2020 при огляді місця скоєння злочину, є складовими частинами патронів стріляними гільзами травматичних патронів калібру 9 мм Р.А. Дані патрони, гільзи яких надані на дослідження, призначені до стрільби з пістолетів, в тому числі «Форт-12РМ» та стріляні з одного екземпляру зброї, а саме з самозарядної травматичної зброї пістолета моделі «Форт-12РМ» калібру 9мм Р.А. (т. 1 а.п. 178-181);

5.1.15Протоколом тимчасового доступу від 19.11.2020, проведеного на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2020, яким із обласної кулегільзотеки ІНФОРМАЦІЯ_5 вилучено три гільзи з маркуванням «ФОРТ 9mm Р.А.», отримані при контрольному відстрілі пістолета «ФОРТ 12РМ, кал. 9 мм, № НОМЕР_2 », зареєстрованого на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.п. 186-188);

5.1.16Висновком експерта № 19/104-7/1/1285 від 03.12.2020, відповідно до якого надані на дослідження п`ять стріляних гільз, а саме: дві гільзи з маркуванням «РИСЬ 9mm Р.А.» та ВІЙ 9 ОСОБА_37 , вилучені 14.10.2020 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 напроти кафе « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та три гільзи з маркуванням «ФОРТ 9mm Р.А.», вилучені 19.11.2020 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із обласної кулегідьзотеки Дніпропетровського НДЕКЦ МВС, були стріляні з одного екземпляру зброї (т. 1 а.п. 194-199);

5.1.17Висновком судово-психіатричного експерта № 413 від 07.12.2020, відповідно до якого проведено експертизу стосовно ОСОБА_3 . Психічний стан, відповідно якої - іспитований орієнтований всебічно правильно. Тримається природньо. На питання відповідає по суті. Мету експертизи розуміє. Себе вважає психічно здоровою людиною. Інкриміноване йому діяння визнає але зі ст. 115 КК України не згоден, так як не було наміру вбивати потерпілого. Виявляє збереженість пам`яті на події минулі та поточні, досить стійку увагу. Мислення іспитованого продуктивне, судження мають послідовний, цілеспрямований характер. Розуміє протиправність і кримінальну карність інкримінованого йому діяння. Стурбований ситуацією, що склалася, та своєю подальшою долею. ОСОБА_3 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав. У період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними (т. 1 а.п. 205-208);

5.1.18Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.12.2020 за участю потерпілого ОСОБА_9 , під час якого останній показав механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з боку обвинуваченого ОСОБА_3 (т. 1 а.п. 268-272);

5.1.19В судовому засіданні досліджений відеозапис слідчого експерименту (т. 1 а.п. 237), порушень вимог КПК при його проведенні судом не встановлено;

5.1.20Висновком експерта № 3465е, відповідно до якого на основі судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , враховуючи відомі обставини справи, дані протоколу слідчого експерименту та у відповідності з поставленими питаннями, враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони не суперечать механізму їх утворення на який вказує потерпілий ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту за його участю від 02.12.2020 (т. 1 а.п. 212-214);

5.1.21Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.11.2020 за участю підозрюваного ОСОБА_3 , під час якого останній показав механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (т. 1 а.п. 252-257);

5.1.22В судовому засіданні досліджений відеозапис слідчого експерименту (т. 1 а.п. 257), порушень вимог КПК при його проведенні судом не встановлено;

5.1.23Протоколом огляду відеозапису від 07.12.2020 за участю підозрюваного ОСОБА_3 , на якому він впізнав себе та повідомив, що здійснював постріли (т. 1 а.п. 276-279);

5.1.24В судовому засіданні досліджений вказаний відеозапис (т. 1 а.п. 59), ОСОБА_3 підтвердив, що впізнає себе та повідомив, що дійсно здійснював постріли;

В судовому засіданні допитані свідки, які повідомили наступне.

5.2Свідок ОСОБА_38 повідомив суду наступне.

5.2.1Потерпілих я знаю давно, років 15, росли разом, ходили в одну школу, я був вчителем фізичної культури в цій школі, а вони були учнями. Це було в 2010-2011 роки. Ростислав був в 10 класі, а Вадим в 7-му.

5.2.214.10.2020 року на Набережній біля кафе «1000 і одна ніч» ввечері я перебував з ОСОБА_39 і Ростиславом, потім прийшла ОСОБА_40 , у котрій годині я не пам`ятаю. Туди ми прибули десь в 19-30 20-00 год. Потім до нас приєдналась ОСОБА_40 . ОСОБА_41 відлучався. Ми випивали. Я особисто випив в той час пиво, десь 1,5 литри, коктейль алкогольний десь 250 гр. Горілки десь 150 гр. Ми в 17-00 год приїхали на ОСОБА_13 і до 21 години ми це пили. ОСОБА_15 я не пам`ятаю скільки пив, але це було менше за мене. Він вживав з 19-30 до 20-00 год. А до цього він не вживав. Ростислав пив стільки скільки і ОСОБА_15 і в той же проміжок часу.

5.2.3 ОСОБА_42 і ОСОБА_43 єдиноборствами не займалися, займалися футболом, баскетболом на рівні любителя. Тілобудова ОСОБА_44 : невисокого зросту десь 170 см, спортивний, стрункий, вага десь до 70 кг. Ростислав трошки вище, десь 175 см, підтягнутий, вагою десь 73 кг.

5.2.4У ОСОБА_45 і ОСОБА_44 зброї в той час не було.

5.2.5Вадим відлучався, у котрій годині і на який час я не пам`ятаю.

5.2.6Між ОСОБА_46 і ОСОБА_47 був невеликий конфлікт. Його початок я бачив, це було біля кафе, потім я відійшов в сторону і не бачив далі. Конфлікт між ОСОБА_47 і ОСОБА_46 та іншими особами я не бачив.

5.2.7Я постріли не чув, був у туалеті, потім вийшов на вулицю і побачив ОСОБА_18 , який лежав, а Вадим сидів. Ростислав був у нього на руках. Я бачив кров у ОСОБА_44 і ОСОБА_48 . У ОСОБА_44 була кров на правому боці. Тобто у ОСОБА_15 в районі правого боку, у ОСОБА_18 в районі паху та у коліна. На бруківці також було багато крові. У ОСОБА_45 було багато крові на паху і на нижньому коліні.

5.2.8Перехожі там вже стояли. ОСОБА_49 серед них не було. В той момент що сталося я не питав, ОСОБА_15 викликав швидку і поліцію. Після виклику пройшло десь півгодини. З ОСОБА_47 і ОСОБА_46 я не спілкувався, оскільки побіг на дорогу зустрічати швидку.

5.2.9У що був одягнутий ОСОБА_43 - у джинси та світер, точно не пам`ятаю, ОСОБА_42 був у джинсах і куртці.

5.2.10Місце, де лежав ОСОБА_42 це було на ОСОБА_13 на брущатці десь 150 м до входу до кафе. Метрів 150 від моста як йти у бік шару. В тому місці був бордюр. Освітлення була з ліхтарів. Моросив дощ.

5.2.11 ОСОБА_15 отримав поранення у правий бік, точне місце не знаю. Про це я дізнався у лікарні.

5.2.12Про поранення ОСОБА_45 мені відомо він отримав поранення в пах, потім про це я дізнався від його мами.

5.2.13Поранення ОСОБА_50 і. ОСОБА_51 наніс обвинувачений, про це мені стало відомо від ОСОБА_15 і його мами.

5.2.1413 числа Вадим приїхав з Польші, ми сиділи у мене і дивились футбол і лягли спати. 14 жовтня я запропонував поїхати на ОСОБА_13 на Опель ОСОБА_52 , який залишили біля Варусу, в якому я взяв дві пляшки шейку. Горілку не купляли. Випили його біля Мост-сіті. Далі гуляли на набережній. Там купили іграшки для моєї дитини.

5.2.15В кафе ми зайшли десь в 19- 19-30 і перебували там десь до 21-00 год. Я з кафе не виходив. ОСОБА_42 також не виходив, а ОСОБА_43 виходив, на який час я не пам`ятаю. Ми курили в приміщенні, а ОСОБА_43 не курить. Замовили алкогольний коктейль, а потім 150 гр горілки, по 50 грн кожному. Зброї у ОСОБА_44 і ОСОБА_45 не було.

5.2.16Вадим вийшов раніше за мене, я вийшов і ОСОБА_15 , він чекав нас з ОСОБА_53 , яка приїхала туди по ініціативі Вадима. Ми стояли учетвером. Фонарі світили, люди були. Брати поспорились, сперечалися, потім я відійшов, це було метрів 20 від кафе, я був в стані алкогольного сп`яніння і не пам`ятаю, що далі було.

5.2.17Перед виїздом на ОСОБА_13 я вжив пиво ще в Придніпровську.

5.2.18В поліції я був приблизно добу.

5.2.19Стрілянину не чув. Вийшов з кафе, коли подія вже сталася.

5.2.20 ОСОБА_43 і ОСОБА_42 не були конфліктними. Під час суперечки між ними загрози для оточуючих не було.

5.2.21Вадим був у світлих джинсах, темний світер, Ростислав у темних джинсах, темна джинсовка і курточка.

5.2.22В момент, коли я побачив лежачого ОСОБА_18 , ОСОБА_54 була поблизу братів. Вона плакала. Я не пам`ятаю, щоб вона вживала алкоголь. На початку конфлікту між братами я не пам`ятаю де була ОСОБА_36 .

5.2.23 ОСОБА_55 лексику брати використовували не часто.

5.3Свідок ОСОБА_56 суду повідомив наступне.

5.3.1З обвинуваченим ОСОБА_32 я знайомий, моя рідна сестра це мама обвинуваченого, ОСОБА_57 це мій племінник. Очевидцем події я не був, з приводу події ні з потерпілими ні з їх представниками я не спілкувався. 17.12.2020 року я намагався перевести кошти в сумі 11 тис грн на відшкодування витрат на поховання сина потерпілої ОСОБА_8 , перевів кошти через ОСОБА_58 , дані потерпілої взяв у адвоката, але ОСОБА_8 відмовилась їх приймати і кошти повернулися. Про наявність зброї у обвинуваченого я не знаю. У нього був автомобіль, можливо ОСОБА_59 , вона стара. З приводу характеристики ОСОБА_60 можу сказати, що він є адекватним і справедливим, позитивним, він прибічник правопорядку, не курить, я не бачив, щоб він випивав. ОСОБА_57 на 17.12.2020 року перебував у СІЗО і не міг самостійно перерахувати кошти. Направлення коштів було особисто моєю дією. Я приїздив до райвідділу для допиту. ОСОБА_57 зі мною не проживав, а жив з моєю сестрою його мамою.

5.4Свідок ОСОБА_61 суду повідомив наступне.

5.4.1Я працюю на посаді лікаря виїзної бригади швидкої допомоги з 1995 року, маю вищу категорію, на той час, тобто жовтень 2020 року мав 26 років стажу.

5.4.2Працюючи лікарем бригади швидкої допомоги восени позаминулого року ввечері ми з фельдшером Зосім ОСОБА_62 приїхали приблизно через 10 хвилин як отримали виклик на Набережну в м. Дніпро, де я побачив чоловіка, у якого текла кров. Виїзд був здійснений протягом однієї хвилини після отримання повідомлення диспетчера.

5.4.3На мій погляд на той час загиблий втратив десь 50% крові. Він був в агональному стані. Це коли основні функції організму відмовили. Була пошкоджена артерія. Поранення було в пахову область і кровотечу з неї зупинити на місці майже неможливо. Це можливо лише в лікарні, маючи необхідне обладнання в хірургічному відділенні. В автомобілях швидкої допомоги такого обладнання не має. Ми надавали йому першу медичну допомогу на місці протягом 10 хвилин із врахуванням перенесення його в автомобіль, намагалися зупинити втрату крові і якнайшвидше доставити його до хірургічного відділення, зробили все необхідне, в медичному автомобілі ми побачили, що серце у чоловіка зупинилось, ми почали здійснювати непрямий масаж серця, застосовували дефібрилятори, але оскільки він втратив багато крові, серце ми запустити не змогли. І він в нашому автомобілі під час руху в лікарню швидкої допомоги помер.

5.4.4Так, після погрузки потерпілого в автомобіль десь пару хвилин ми вводили катетер, далі, враховуючи наявні поранення, я прийняв рішення про те, щоб автомобіль їхав в лікарню швидкої допомоги за адресою АДРЕСА_5 . На шляху слідування через 10 хвилин у потерпілого виникла зупинка серця. Автомобіль повинен був зупинитися і при зупиненому автомобілі ми проводили реанімаційні заходи десь 15-20 хвилин. Нас ніхто не відволікав. Нами було виконане все необхідно відповідно до протоколу дій. Смерть була констатована мною особисто.

5.4.5Від потерпілого був запах алкоголю. При цьому наявність алкоголю в крові може призвести до швидкого крововиливу, а може не призвести. Все залежить від самої особи, її тілобудови і фізіології.

5.4.6Ми не змогли перекрити артерію, з якої виливалася кров. Одяг ми не знімали і не розрізали, оскільки не було в цьому необхідності. Треба було зупинити кров.

5.4.7Його брат також отримав поранення, але вони були легкі і йому надавала допомогу інша бригада швидкої допомоги. Він наполегливо намагався сісти до нас в автомобіль, але ми його не взяли, оскільки мали надавати допомогу його брату. Він перебував в психологічному шоці з приводу поранення свого брата, заважав, намагався перехопити носилки, від нього тхло алкоголем.

5.4.8Потім зі слів поліцейських я довідався, що в потерпілих стріляли з пістолету.

5.5Свідок ОСОБА_63 суду повідомила наступне.

5.5.1Я працюю фельдшером в бригаді швидкої допомоги з 2012 року. Виїжджала з лікарем ОСОБА_64 на ОСОБА_13 на місце події, там було багато людей, поліція, потерпілий лежав на спині без свідомості, у нього була агонія, багато крові, яка витікала з пахової ділянки. Коли це було не пам`ятаю, було холодно. Ми повинні були надати невідкладну швидку допомогу і довести в лікарню Швидкої допомоги. Ситуація була напружена, поруч були люди в нетверезому стані, оточуючі давали поради, але нам не заважали. По приїзду ми миттєво вирішили особу госпіталізувати але перед цим ми повинні були провести ряд дій з надання першої невідкладної швидкої допомоги, які саме дії ми надавали, я не пам`ятаю. Є маршрутизація хворих згідно наказів, якими ми керуємося. В критичній ситуації, якщо виникають питання, ми телефонуємо оперативному лікарю і він нас скеровує куди їхати. Коли настала смерть я не пам`ятаю, вона вказана в картці виїзду. Обвинуваченого на місці події я не пам`ятаю, оскільки обличчя жодних осіб я не запам`ятала. У нас є протокол дій по кожному діагнозу, затверджені МОЗ для екстрених служб. Компоненти крові не вводилися, оскільки вони вводяться в стаціонарі, всі ліки і необхідні дії, що були надані, зазначені в карті виїзду. Катетер мною ставився, але точно не пам`ятаю. Його ставимо всім задля госпіталізації, щоб потім вливати розчини. Лікар прийняв рішення куди госпіталізувати. Щодо запаху спиртного від потерпілого я не пам`ятаю, все відбувалось на свіжому повітрі. Наявність алкоголю в крові не є перешкодою для надання невідкладної швидкої допомоги. Де перебувала наша бригада під час отримання виклику я не пам`ятаю. Номер протоколу, яким ми керувалися я не пам`ятаю. Щодо того, чи знімався одяг з потерпілого я не пам`ятаю, але брюки ми припустили, рану було видно, ми намагалися зупинити кровотечу. Хто це зробив, я не пам`ятаю. З місця події ми поїхали в лікарню швидкої допомоги згідно маршрутизації. Оскільки потерпілий був в стадії агонії, йому намагалися зупинити кровотечу. Усі наші дії фіксуються в картці виїзду форми 110, яку ми потім заповнили. Після дослідження смерті від комісії лікарів зауважень не надходило. Поранення в пахову область є найтяжким пораненням. Інші особи з пораненнями до нас не зверталися.

5.6Свідок ОСОБА_65 суду повідомила наступне.

5.6.1З обвинуваченим я не знайома, з потерпілою стосунків не підтримую, з її сином ОСОБА_15 раніше спілкувались, наразі не спілкуємось.

5.6.2Мені відомо, що мене викликано у судове засідання через вбивство ОСОБА_66 . З ним я бачилась один раз в жовтні 2020 року в числах 14-15. Нас познайомив ОСОБА_16 , з яким я була знайома до цього десь 8-9 місяців, ми були друзями. Тоді на вул. Набережній Січеславській ввечері біля кафе «1000 і одна ніч», приблизно з 21-22 годині вечора, точний час я не пам`ятаю ми зустрілись. Це була незапланована зустріч. Я побачила прямий ефір в Інстаграмі. Тоді мені написав, а потім зателефонував ОСОБА_15 і запропонував зустрітися. Ми зустрілись з ОСОБА_15 і прийшли до кафе. Там був Ростислав. ОСОБА_15 і Ростислав були напідпитку, але вони вели себе адекватно. ОСОБА_67 я не відвідувала. Мені відомо, що перед цим вони відвідували кафе і робили з нього прямий ефір в Інстаграмі. Я підійшла після того, коли вони покинули кафе. Алкоголь того вечора я вжила одноразово бокал червоного напівсолодкого вина. Це було десь за три-чотири години до цієї зустрічі в іншій компанії. Під час тієї зустрічі були: я, ОСОБА_15 , Ростислав і ОСОБА_68 (його ім`я довідалася пізніше ОСОБА_21 ). ОСОБА_28 був п`яний. Ми познайомились.

5.6.3Далі Ростислав вмовляв Вадима їхати додому, але ОСОБА_15 не хотів. Він хотів їхати в готель. Між ними виникла сварка. Один одному вони не погрожували. Нецензурної лайки я не пам`ятаю. Підійшла дівчина зі сторони кафе і спитала чи не потрібна нам допомога. Я сказала, що не потрібна. Тоді я стояла обличчям до Вадима, Ростислав стояв поза мною. ОСОБА_15 був з правої сторони від мене. Річка була праворуч від мене. Під час цього до перехожих вони не зверталися. Освітлення було з ламп. Вадима я бачила дуже добре, і ОСОБА_18 чула дуже добре, коли він був позаду мене. Було прохолодно.

5.6.4Далі раптом далі я почула, що якісь чоловік крикнув фразу приблизно такого змісту: «стой, стреляю предупредительно». Далі я почула звук, схожий на розбиту пляшку. Звук був позаду мене. Внаслідок цього я злякалась і одразу відійшла від них і спустилась у напрямок до річки Дніпро сходами з кафе і присіла на сходи. Там я стала розмовляти по телефону і не чула, що було потім.

5.6.5Далі через хвилин 5-10 я повернулась назад. Там лежав Ростислав, ОСОБА_15 сидів поруч з ним. Вони були на відстані 10 метрів у бік парку від того місця, де я їх залишила. Я підійшла до них. Я зателефонувала у швидку допомогу. ОСОБА_69 там не було. На моє питання «що трапилось», ОСОБА_15 мені нічого не пояснив.

5.6.6Звуків, схожих на постріли чи інших сторонніх звуків, я не чула, оскільки розмовляла по телефону в навушниках, які мені перешкоджали чути звуки на вулиці.

5.6.7 ОСОБА_21 то приходив, то відходив, я його практично не бачила.

5.6.8У Вадима в руках скляної пляшки не було, уламки розбитої скляної пляшки я не бачила.

5.7Свідок ОСОБА_19 суду повідомив наступне.

5.7.1До лютого 2021 року я працював у органах поліції 12 років, маю вищу освіту за спеціальністю правознавство, свою посаду я не можу назвати, я проходив атестацію у поліції. З обвинуваченим і потерпілою я не знайомий.

5.7.2В 2020 році десь в середині жовтня в той день у мене був вихідний чи відпустка, ввечері у темну добу (точного часу я не пам`ятаю) я йшов із своєю дівчиною по ОСОБА_13 від церкви у бік шару. До нас на зустріч йшли три особи, які мені не були відомі, на підпитку, один з яких, який найменшим зростом, десь до 1,80 см, вдарив мене плечем, розвернувся і сказав мені «тобі дороги мало? Ти мене вдарив!», далі самий високий і п`яний він разом з самим маленьким пішли на мене агресивно на бійку і між ними і мною став той, що був середнього зросту, він їх намагався зупинити аби не було конфліктної ситуації. Високий чоловік хотів мене штовхнути, але рукою попав у середнього за зростом у плече і далі між середнім і високим виник конфлікт. Далі високий становиться між середнім і мною. Я закрив собою дівчину. Відбулася штовханина між ними, а я відходив від них із своєю дівчиною. ОСОБА_70 оббігає всіх, вчепив мене за руку і сказав «зачекай, ми з тобою не розібралися». У мій бік лунали погрози. Я побоювався за своє життя і життя своєї супутниці. Це було десь 15 хвилин. Почали перед входом під міст біля кафе і до бака зі сміттям. Весь цей шлях була штовханина між мною і трьома цими чоловіками.

5.7.3Далі за баком зі сміттям, де я бачив пусті скляні пляшки, середній відійшов від нас, і я почув дзвін розбиття скла, але не бачив що там відбулось, у мене виникла думка, що хтось зробив так звану «розочку» зі скляної пляшки. Далі самий високий відійшов до середнього, зі мною залишився маленького зросту. Середній і високий почали кричати, середній кричав «я зараз поріжу і вб`ю». Самий маленький мені сказав «ну ладно, йди», саме він почав першим конфлікт, далі він пішов до тих двох.

5.7.4Далі я не бачив чи вони чіплялися до інших осіб, і чи взагалі чіплялися, я розвернувся з дівчиною і пішли до шару. А у тих осіб я чув крики і лайку, що у них було я не дивився далі.

5.7.5Далі ми з дівчиною дійшли до шару, там постояли 5 -10 хвилин і пішли назад до автомобіля, який стояв біля церкви на парковці, йшли до готелю десь 7 -10 хвилин. Проходячи готель ОСОБА_71 я побачив, як середній у джинсах лежав на траві, той, що поменше давив двома руками у область, де витікала кров, це на лівій нозі ближче до тазу вгору. Від світлофору у бік моста десь приблизно у 10 метрах вони були. Далі я побачив як під`їхала швидка допомога до них.

5.7.6Далі я з дівчиною пішли звідти. Цим трьом особам я тілесних ушкоджень не наносив і мені тілесні ушкодження не завдавались ними. При мені зброю ті особи не діставали. Постріли я не чув. Зауважені тим трьом хлопцям від інших осіб я не чув. Обвинуваченого серед тих трьох осіб не було. Я там його взагалі не бачив. Об`єктивної можливості втекти від тих осіб у мене не було. У тих трьох осіб, які чіплялися до мене, в руках нічого не було.

5.7.7Відповідно до закону України «Про національну поліцію» я, як діючий працівник поліції, не вживав жодних заходів для припинення дій цих трьох осіб, на лінію 102 не звертався, коли йшов до шару і назад, на мою думку, ці троє осіб на той час могли піти звідти. Свого керівника про цей випадок ні протягом 24 годин, ні далі я не повідомляв. На той момент я вже збирався звільнятися з органів. Про те, що відбулось, я дізнався у відкритих пабліках. Мене запросили стати свідком захисники обвинуваченого. Я проходив курс медичної підготовки, але я медичну допомогу я потерпілому не надавав, оскільки бачив, як один із трьох осіб закрив рану з кровотечею руками.

5.7.8Я думаю, що мої свідчення стосуються справи ОСОБА_49 , але я його там не бачив. Але мені через декілька днів відомо з новин про те, що з травматичної зброї тоді ввечері скоєно вбивство на ОСОБА_13 . Я припустив, що ті події, які відбулися зі мною за участю трьох осіб, можливо пов`язані із тим вбивством на ОСОБА_13 з новин.

5.7.9Безпосередньо саму подію, яка відбулася із обвинуваченим ОСОБА_72 та іншими особами, я не бачив, свідком цих подій я не був. Серед тих трьох осіб дівчини з ними не було.

5.7.10До жовтня 2020 року я по службі мав заохочення, стягнень застосовано до мене не було.

6.Судом досліджені документи, які характеризують особу ОСОБА_3 :

6.1Копія закордонного паспорту ОСОБА_3 , відповідно до якого останній народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, уродженцем м. Дніпропетровська (т. 1 а.п. 231);

6.2Відомості про судимості ОСОБА_3 станом на 17.11.2020, відповідно до яких ОСОБА_3 засуджений 17.01.2013 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного основного покарання на іспитовий строк 1 рік із покладанням обов`язків, визначених в п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України (т. 1 а.п. 233);

6.3Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2023, за яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного основного покарання на іспитовий строк 2 роки із покладанням обов`язків, визначених в п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України (т. 4 а.п. 77-78);

6.4Характеристика за місцем роботи ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_3 працював охоронцем в ТОВ «КРОК ОХОРОНА» з 21.12.2018 по 31.07.2020, зарекомендувавши себе грамотним, виконавчим, пунктуальним, неодноразово заохочувався за грамотні і професійні дії при затриманні правопорушників під час охорони громадського порядку (т.1 а.п. 239);

6.5Характеристика боксерського клубу «Флойд», відповідно до якої ОСОБА_3 тренувався в боксерському клубі «Флойд» з 2010 року, цілеспрямований, старанний, дисциплінований спортсмен, докладав усіх зусиль для досягнення поставленої мети (т. 2 а.п. 26);

6.6Довідка КНП «МП №1» ДМР від 17.11.2020, відповідно до якої ОСОБА_3 під наглядом лікаря-психіатра не знаходиться (т. 1 а.п. 234);

6.7Довідка КП «ОМПЦзЛЗ» ДОР №7809 від 18.11.2020, відповідно до якої ОСОБА_3 в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не значиться (т. 1 а.п. 238);

6.8Відеозапис турніру «SIKARIO FIGHT» (розміщено на ютуб-каналі 17.02.2020 року і оглянуто у судовому засіданні т. 4 а.п. 11-13), посилання: ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 перед боксерським поєдинком надає інтерв`ю, в якому вказує, що професійно займається боксом з 2010 року і має І розряд серед дорослих.

6.9Відеозаписи боксерського бою ОСОБА_3 (розміщені на ютуб-каналі 21.04.2018 року і оглянуто у судовому засіданні т. 4 а.п. 11-13), під якими є напис: чемпіонат м. Дніпропетровська 2018, півфінал, ОСОБА_31 червоний кут, 1 і 3 раунди, посилання: ІНФОРМАЦІЯ_8 , https://www.youtube.com/watch?v=TRNSD3LBYJM

7.Оцінка Суду

7.1При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

7.2Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

7.3Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, ОСОБА_73 , заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

7.4Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями обвинуваченого, потерпілих та свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

7.5Вказані докази не суперечать критерію доведення вини особи «поза розумним сумнівом», згідно якого передбачається доведення стороною обвинувачення перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів того, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні злочину, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (рішенням ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України", заява № 16437/04).

7.6Так, відповідно до висновку експерта № 3253е у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження непроникаючого вогнепального поранення в проекції правого крила клубової кістки, що починається раною на шкірі (на 15 см, ліворуч від умовної серединної лінії тіла та 98 см., від підошовної поверхні стопи), продовжується в рановий канал та сліпо закінчується на відстані 5 см в підшкірно-жировій клітковині стороннім тілом металевої щільності, рановий канал прямує вертикально зверху до низу, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21день). Виявлене тілесне ушкодження спричинено від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, який володів пробивною кінетичною енергією та діяв в область правого крила клубової кістки, в якості травмуючого предмету міг бути куля або інший предмет з аналогічними властивостями. Тілесне ушкодження спричинені в термін, на який вказує обстежений.

7.6.1Таким чином, характер ранового каналу, а саме спрямування зверху до низу спростовують твердження ОСОБА_3 , що він робив постріли у бруківку, а не у потерпілого ОСОБА_9 .

7.7Висновком експерта № 2041/617-Е, складеного за наслідками судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження:

- вогнепальне кульове поранення лівого стегна - вхідна рана у лівій паховій ділянці, від неї відходить рановий канал, що проходить через м`які тканини лівого стегна у верхній третині де і закінчується, в кінці ранового каналу виявлено сторонній гумовий предмет чорного кольору, невизначеної форми, розмірами 1х0,5х0,4 см, по ходу ранового каналу виявлений наскрізний дефект стегнової вени з повним перериванням, також по ходу ранового каналу численні темно-червоні крововиливи у м`які тканини; рановий канал довжиною 14 см, напрямок ранового каналу спереду назад, зверху вниз, справа на ліво. Нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів; гепатоцити з просвітленою цитоплазмою полігональної форми у печінці, ділянки хвилястої деформації кардіоміоцитів.

- вогнепальне кульове поверхневе поранення лівої гомілки рана на лівій гомілці по внутрішній поверхні у середній третині, навколо крововиливи у м`які тканини, у проекції рани виявлено предмет з гуми, чорного кольору, невизначеної форми, розмірами 1,2х1,1х0,8 см.

За своїм характером виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового поранення лівого стегна - вхідна рана у лівій паховій ділянці, від неї відходить рановий канал, що проходить через м`які тканини лівого стегна у верхній третині де і закінчується, по ходу ранового каналу виявлений наскрізний дефект стегнової вени з повним перериванням, також по ходу ранового каналу численні темно-червоні крововиливи у м`які тканини; рановий канал довжиною 14 см, напрямок ранового каналу спереду назад, зверху вниз, справа на ліво відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Вогнепальне кульове поранення лівого стегна з ушкодженням стегнової вени, яке ускладнилось гострою крововтратою і виявилося безпосередньою причиною його смерті і знаходяться в причинно зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 .

За своїм характером виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового поверхневого поранення лівої гомілки рани на лівій гомілці по внутрішній поверхні у середній третині відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень і які у причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 1,95%, що стосовно до живих осіб може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

7.7.1Таким чином, характер ранового каналу спереду назад, зверху вниз, справа на ліво спростовують твердження ОСОБА_3 , що він робив постріли у бруківку, а не у померлого ОСОБА_11 .

7.7.2Окрім цього зазначеним висновком спростовується твердження ОСОБА_3 , що ОСОБА_11 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння внаслідок чого вів себе неадекватно.

7.8Обвинувачений ОСОБА_3 , який хоч і не визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, але він підтвердив час, місце вчинення кримінального правопорушника, підтвердив, що саме він перебував на місці подій, підтвердив, що поведінкою ОСОБА_18 і ОСОБА_74 порушувався громадський порядок, проте з боку ОСОБА_18 і ОСОБА_74 щодо самого обвинуваченого або третіх осіб суспільно-небезпечних дій не вчинялось. Повідомив, що вони не звертали на обвинуваченого уваги до того як він сам до них підійшов. Окрім цього ОСОБА_3 не повідомив про наявність інших осіб, у яких була б травматична зброя. Разом з цим ОСОБА_3 підтвердив, що саме він зробив не менше трьох пострілів зі спецзасобу для відстрілу травматичних набоїв Форт 12рм, в тому числі у бік потерпілих.

7.8.1До показів ОСОБА_3 про реальну загрозу життю та здоров`ю самого ОСОБА_3 або його дівчині з боку ОСОБА_18 і ОСОБА_74 та Федчуна, суд ставиться критично, бо, на думку суду, вони надані з метою ухилення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене. Так, ОСОБА_38 не приймав будь-якої участі у конфлікті ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 .. В своїх показах у судовому засіданні, надаючи пояснення під час проведення слідчого експерименту, під час огляду відеозапису, ОСОБА_3 взагалі не зазначав, що будь-хто якимось чином загрожував діями або словами його дівчині ОСОБА_75 . До того як ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_18 і ОСОБА_74 жодної загрози його життю вони не становили і навіть після початку конфлікту не завдавали ОСОБА_3 . Так, враховуючи фізичний стан братів ОСОБА_76 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, а також спортивну підготовку ОСОБА_3 , який професійно займається боксом з 2010 року, має І розряд серед дорослих, приймав участь у змаганнях з боксу, відповідно до його промови під час турніру «SIKARIO FIGHT» (відеозапис розміщено на ютуб-каналі 17.02.2020 року і оглянуто у судовому засіданні т. 4 а.п. 11-13), за обставин, повідомлених самим ОСОБА_3 , брати Божки навряд чи б змогли завдати ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

7.8.2Тим більш, що факт відсутності тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 підтверджується матеріалами кримінального провадження та самим ОСОБА_3 , який пояснив, що під час затримання та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він не повідомляв органи досудового розслідування, прокурора, слідчого суддю про наявність у нього тілесних ушкоджень внаслідок дій ОСОБА_18 і ОСОБА_74 та ОСОБА_77

7.8.3Окрім цього, при наявності у ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень повідомила б установа попереднього ув`язнення, оскільки ухвалою від 20.10.2020 до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Так, згідно з п. 8 глави 2 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 14.06.2019 № 1769/5, які відповідно до п. 2 глави 1 розділу І цього наказу, є обов`язковими для всіх СІЗО, усі ув`язнені та засуджені, які прибули до СІЗО, підлягають обов`язковому первинному медичному огляду з метою виявлення осіб, які мають тілесні ушкодження та становлять епідемічну загрозу для оточення або потребують екстреної медичної допомоги.

7.8.4Згідно з п 9 цієї глави, первинний медичний огляд ув`язнених і засуджених проводить медичний працівник (відповідно до посадових обов`язків) у медичному кабінеті збірного відділення поза межами чутності і (якщо медичний працівник не бажає іншого в кожному конкретному випадку) поза межами видимості немедичного персоналу.

7.8.5У разі виявлення тілесних ушкоджень в ув`язнених чи засуджених медичний працівник складає довідку у трьох примірниках, у якій детально зазначає:

- відомості (письмова заява, усне або письмове пояснення ув`язненого чи засудженого, що стосуються обставин отримання тілесних ушкоджень (дата, час, місце отримання, способи нанесення ушкоджень, відомості про особу (осіб), яка (які), на думку ув`язненого чи засудженого, їх нанесла(ли)), а також інші відомості щодо отримання тілесних ушкоджень);

- припущення медичного працівника з огляду на твердження ув`язненого чи засудженого та об`єктивні медичні показники, а також обґрунтування їх співвідношення;

- вичерпний опис об`єктивних медичних показників, характер ушкоджень, їх розміри та розташування.

7.8.6Перший примірник довідки після розгляду начальником СІЗО або особою, яка виконує його обов`язки, долучається до матеріалів особової справи, другий - до медичної картки ув`язненого чи засудженого, а третій видається ув`язненому чи засудженому на руки. До довідки медичний працівник додає фотографії наявних тілесних ушкоджень ув`язненого чи засудженого.

7.8.7Про факт виявлення тілесних ушкоджень в ув`язненого чи засудженого медичний працівник негайно з моменту виявлення таких ушкоджень телефоном, електронною поштою та письмовим повідомленням інформує прокурора та начальника СІЗО або особу, яка виконує його обов`язки, а у випадках, коли ув`язнений чи засуджений повідомляє, що тілесні ушкодження нанесено особами рядового та/або начальницького складу ДКВС України, також - Державне бюро розслідувань. Начальник СІЗО або особа, яка виконує його обов`язки, про факт виявлення тілесних ушкоджень в ув`язненого чи засудженого повідомляє міжрегіональне управління (Департамент).

7.8.8Таким чином, спростовуються покази обвинуваченого щодо заподіяння йому з боку ОСОБА_18 і ОСОБА_74 та ОСОБА_77 будь-яких тілесних ушкоджень, в тому числі порізу від уламків пляшки.

7.8.9Окрім цього про відсутність такого уламку пляшки на місці події свідчить те, що про її наявність, окрім самого ОСОБА_3 , інші допитані у суді учасники подій не повідомляють. Відповідно до протоколів огляду місця події від 14.10.2020, на місці події не встановлено уламків пляшки у вигляді «трояндочки».

7.8.10Також поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 після вчинення кримінального правопорушення свідчить про те, що він усвідомлював скоєне, так як відразу ж після здійснення пострілів у потерпілих ОСОБА_18 і ОСОБА_74 не звернувся до органів поліції і не дочекавшись працівників поліції, покинув місце події, сховав пістолет, з якого здійснив постріли, вимкнув мобільний телефон та викинув сім-карту, виїхав за межі м. Дніпра до м. Запоріжжя, де продав свій автомобіль та переховувався чотири дні до 19 жовтня 2020 року, доки не був виявлений працівниками поліції на автостанції у м. Дніпрі при намаганні знов виїхати до м. Запоріжжя (обставини встановлені ухвалою слідчого судді від 20.10.2020).

7.9Потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що 14.10.2020 вони з братом ОСОБА_18 , другом ОСОБА_78 та знайомою ОСОБА_79 відпочивали у закладах на АДРЕСА_2 , під час чого вживали алкогольні напої. Приблизно в період час з 21 години 40 хвилин до 22 години 05 хвилин у нього з братом поблизу кафе «1001 ніч» виник конфлікт і вони почали сваритись. Поблизу проходив раніше незнайомий їм хлопець ( ОСОБА_3 ) з дівчиною та зробив їм з братом зауваження. На що ОСОБА_3 вони повідомили, що розберуться самі. Незважаючи на це, ОСОБА_3 продовжував робити зауваження у грубій формі, внаслідок чого у них виник конфлікт, вони з братом йшли до ОСОБА_3 і виражали свою невдоволеність. Через декілька хвилин ОСОБА_3 дістав пістолет, після чого він з братом сказали, щоб він сховав пістолет, і продовжували йти у його сторону. Після чого ОСОБА_3 здійснив декілька пострілів: перший він не побачив куди, другим влучив у нього ( ОСОБА_9 ), третій у сторону брата ОСОБА_11 . Після пострілів ОСОБА_3 побіг з місця скоєння.

7.9.1 ОСОБА_9 не надав показів щодо будь-якої загрози життю та здоров`ю ОСОБА_3 14.10.2020 під час їх конфлікту. Він повідомив, що тілесні ушкодження ОСОБА_3 ніхто не наносив та не намагався наносити, ні він ні його брат скляну пляшку не розбивав і ОСОБА_3 розбитою пляшкою не погрожував, тілесних ушкоджень такою пляшкою не наносив.

Показання потерпілого, надані в суді, були послідовними щодо обставин, які мали істотне значення для правильного вирішення справи, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

7.10Свідок ОСОБА_80 повідомив, що знайомий з братами ОСОБА_81 приблизно з 2010, він був викладачем фізичної культури. Брати Божки жодними видами єдиноборств не займались, грали у футбол як любительський спорт. В них зброї не було. Ріст, вага братів: ОСОБА_15 170/70, Ростислав 175/75. 14.10.2020 він з братами ОСОБА_82 та знайомою ОСОБА_79 відпочивали у закладі « АДРЕСА_6 , під час чого вживали алкогольні напої. Приблизно в період час з 21 години між братами поблизу вказаного закладу виник невеличкий конфлікт. Під час конфлікту він відійшов від них, та конфлікту між ними та третіми особами не бачив. На час конфлікту брати своїми діями загроз оточуючим не створювали. Також він не чув пострілів. Пізніше, коли повернувся до них, побачив, що на підлозі сидить ОСОБА_15 , а у нього на руках лежить Ростислав, в обох йшла кров: у Вадима в районі правого боку, у ОСОБА_18 в районі паху та у коліна. На бруківці також було багато крові. Обвинуваченого ОСОБА_49 на місці подій не було. На місці події місцевість рівна, вільна, без перешкод. Пізніше, від ОСОБА_15 він узнав, що поранення наніс обвинувачений ОСОБА_3

7.10.1Таким чином, показами свідка ОСОБА_77 спростовуються покази ОСОБА_3 про те, що його життю та здоров`ю загрожували троє осіб, в тому числі ОСОБА_38 , який перебував на місці вчинення кримінального правопорушення і був учасником подій весь час, чимось клацав та намагався обійти ОСОБА_3 з якогось боку.

7.11Свідок ОСОБА_83 повідомила, що 14.10.2020 вона з братами ОСОБА_82 та знайомим ОСОБА_84 відпочивали у закладі «1001 ніч» на АДРЕСА_2 , під час чого брати ОСОБА_82 та ОСОБА_14 вживали алкогольні напої, але при цьому брати ОСОБА_82 були не сильно випивши та вели себе адекватно. На фоні того, що Ростислав вмовляв ОСОБА_15 поїхати додому, між ними виникла суперечка поблизу вказаного закладу. Під час суперечки вона трохи відійшла від них. До неї підійшла якась дівчина, котрій вона ( ОСОБА_85 ) повідомила, що розберуться самостійно. Вона до будь-яких перехожих за допомогою не зверталась. Вона чула звук розбитої пляшки, який йшов десь позаду неї. Вона спустилась сходами до річки, не бачила та не чула конфлікту між братами та третіми особами, розмовляла по телефону у навушниках. Приблизно через 5-10 хвилин піднялась та побачила, що ОСОБА_15 сидить, а Ростислав лежить. Федчуна ОСОБА_28 поряд не було.

7.11.1Таким чином, показами свідка ОСОБА_65 спростовуються покази ОСОБА_3 про те, що вона приймала участь у конфлікті між братами. Також спростовує версію ОСОБА_3 , що його життю та здоров`ю загрожували троє осіб, в тому числі ОСОБА_38 , який перебував на місці вчинення кримінального правопорушення і був учасником сутички, намагаючись обійти ОСОБА_3 з боку. При цьому, оскільки події відбувались у громадському місці, де в той час перебували інші невстановлені особи, те що свідок ОСОБА_65 чула звук розбитого скла не доводить, що саме братами Божками чи ОСОБА_84 була розбита саме пляшка, що причиною звуку була свідома поведінка саме учасників конфлікту, і що уламки розбитого предмета були кимось застосовані.

7.12Свідок ОСОБА_86 та ОСОБА_87 , які прибули на місце вчинення кримінального правопорушення 14.10.2020 на виклик «Швидкої», повідомили обставини щодо наявності та локалізації тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . Зазначили, що ОСОБА_3 на місці подій не було. ОСОБА_9 перебував у стадії легкого ступеня алкогольного сп`яніння, на людей не кидався, лікарям та оточуючим не погрожував.

7.12.1Таким чином, показами цих свідків спростовується твердження ОСОБА_3 , що ОСОБА_9 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння внаслідок чого був неадекватний.

7.13Покази свідка сторони захисту ОСОБА_19 суд не приймає до уваги, оскільки вони не є конкретними (дата та час не визначені), не стосуються конкретного кола осіб (свідок не бачив під час подій, щодо яких надавав свідчення, обвинуваченого ОСОБА_3 , не назвав анкетних відомостей учасників подій та не зміг надати опису учасників окрім «високий», «середній», «низький»), за показами свідка, події відбувались в іншому місці, ніж показують учасники подій та встановлено письмовими доказами.

7.14Свідок ОСОБА_56 , який є дядьком ОСОБА_3 не був очевидцем подій 14.10.2020 про ці події знає зі слів обвинуваченого, його захисника та працівників поліції. Охарактеризував ОСОБА_3 як порядну, позитивну, грамотну, ввічливу, відповідальну та дисципліновану людину.

7.15Проте у судових засіданнях, поведінка ОСОБА_3 не завжди відповідала характеристиці, яку надав ОСОБА_56 , окрім цього було встановлено, що ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду був нещирий: переховував зброю, якою вчинене кримінальне правопорушення, приховував факти зайняття боксом (незважаючи на надані стороною захисту письмові матеріали), намагався переконати суд у психологічному та фізичному тиску на стадії досудового розслідування тощо, хоча про недозволені методи ведення досудового розслідування з боку працівників правоохоронного органу не заявляв.

Стосовно думки захисників про кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ст. 118 КК України.

7.16Верховний Суд неодноразово наголошував, що кваліфікація злочину це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння (див. наприклад, постанови Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 705/623/18, від 17 квітня 2019 року у справі №472/342/16-к, від 11 лютого 2021 року у справі № 462/3062/16-к).

7.17За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

7.18Ознаки суб`єктивної сторони вчинених злочинів та особливості психічного ставлення засудженого до вчинених діянь і їх наслідків встановлюються судами на підставі характеру вчиненого діяння та об`єктивно-предметних умов його вчинення, за встановленими судом фактичними обставинами вчинених злочинів, що закріплені належними і допустимими доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК, та оціненими відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу.

7.19Позиція сторони захисту про правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст. 118 КК України не підтверджується матеріалами кримінального провадження, в тому числі показами самого ОСОБА_3 , який заперечував здійснення пострілів у ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , тобто заперечував завдання тілесних ушкоджень своїми діями вказуючи, що він стріляв у тротуарну плитку (бруківку).

7.20Необхідна оборона це дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони (частина перша статті 36 Кримінального кодексу України).

7.21Підстава необхідної оборони складається з двох елементів: суспільно небезпечне посягання та необхідність в негайному його відверненні. Умовою необхідної оборони є наявність суспільно небезпечного посягання, яке означає, що воно повинно бути наявним, дійсним, реальним, а не в уяві особи, тобто таким, що фактично розпочалось і ще не закінчилось. Як правило, виявляється воно в активних умисних діях особи, що здійснює посягання, а не у словесній перепалці та нецензурних виразах.

7.22Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає в того, хто захищається, невідкладну необхідність у заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання. Втім, стан необхідної оборони виникає не тільки в момент учинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно з`ясувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність та характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Разом із тим таких обставин судом встановлено не було.

7.23Як зазначено в абзаці другому пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону» стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається підстави сприймати загрозу як реальну.

7.24За приписами ст. 36 КК, які втілюють гарантоване ст. 27 Конституції України право кожного захищати своє життя і здоров`я від протиправних посягань, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

7.25Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту, що тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 КК.

7.26Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони за ст. 118 КК є обстановка вчинення злочину перебування винного під час вчинення цього діяння у стані необхідної оборони, уявної оборони або в умовах необхідності затримання злочинця.

7.27До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, спрямованість, мета і межі вчинення дій особою, яка захищається, де шкода, завдана особі, яка здійснює посягання, має відповідати суспільній небезпечності посягання та обстановці захисту.

7.28Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію діяння, пов`язаного із перевищенням меж необхідної оборони, суд повинен врахувати конкретні обставини справи, здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

7.29Разом з тим обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ст. 121 КК, є наявність вини особи у формі прямого чи непрямого умислу на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Тобто особа повинна передбачати суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажати їх настання (прямий умисел) або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати настання цих наслідків (непрямий умисел). При цьому питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема з урахуванням способу, знаряддя злочину, кількості, характеру та локалізації тілесних ушкоджень, причин припинення злочинних дій, поведінки винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунків.

7.30Так, умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (ст. 121 КК) з об`єктивної сторони характеризується протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого, у вигляді завдання тілесних ушкоджень, встановлення причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками.

7.31Доказування суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, досить часто ґрунтується не на одному чи кількох прямих доказах, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, за якими встановлено характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку його вчинення тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) таких елементів суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, як умисел щодо заподіяння тяжкого тілесного ушкодження та необережність щодо настання смерті потерпілого.

7.32За встановленими судом обставинами відсутні підстави стверджувати про те, що психічне ставлення до заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень не є умисним, як відсутні і підстави вважати, що заподіяння смерті одному з потерпілих є випадковим наслідком, коли особа не передбачала, не повинна була і за обставинами справи не могла її передбачити.

7.33Так, судом встановлено, що 14.10.2020 ОСОБА_9 , ОСОБА_11 не вчиняли суспільно небезпечних дій та посягань про що, окрім досліджених під час судового розгляду справи доказів, свідчить відсутність щодо вказаних осіб кримінальних проваджень або, навіть, будь-яких звернень до правоохоронних органів з боку будь-яких осіб, в тому числі, але не виключно, самого обвинуваченого ОСОБА_3 його супутниці ОСОБА_88 та свідка захисту ОСОБА_19 . Отже суд дійшов переконання, що потерпілі не становили для обвинуваченого та інших осіб будь-якої загрози і підстав для самозахисту або необхідності відвернення посягання на нього з боку потерпілих у ОСОБА_3 не виникало.

7.34Як установлено судом, дії ОСОБА_3 щодо потерпілих ОСОБА_76 мали активний та раптовий характер та свідчать про те, що він умисно роблячи постріли у них, знаходячись, як він пояснив, на відстані 4 - 4,5 метрів від них, розраховував на особливу вразливу дію застосованого знаряддя і такі можливі наслідки, як їх поранення, від чого їх здоров`ю буде спричинено шкоду, і хоча не бажав, але свідомо припускав можливість їх настання. При цьому тяжкість цих наслідків у його свідомості не була конкретизована, тобто ОСОБА_3 діяв із невизначеним та непрямим умислом.

7.35Разом з цим, з огляду на спортивну підготовку ОСОБА_3 , який, з його слів, наданих під час турніру « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (відеозапис розміщено на ютуб-каналі ІНФОРМАЦІЯ_10 , посилання ІНФОРМАЦІЯ_7 ), професійно займається боксом з 2010 року, має І розряд серед дорослих, приймав участь у змаганнях з боксу, про що на ютуб-каналі розміщені відеозаписи: ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , враховуючи нетверезий стан братів Божків, останні, на думку суду, навряд чи б змогли завдати ОСОБА_3 суттєвих тілесних ушкоджень. При цьому, на переконання суду, ОСОБА_3 мав реальну можливість звідти піти або в крайньому випадку застосувати до них боксерські прийоми, при цьому не застосовуючи проти них спецзасіб Форт 12РМ.

7.36Такий висновок суду ґрунтується на доказах, які були предметом дослідження судом, зокрема на показаннях обвинуваченого і потерпілого ОСОБА_9 ,, свідків, даних протоколів слідчих дій, висновків судово-медичних експертиз, відеозаписутурніру «SIKARIO FIGHT», які у своїй сукупності отримали належну оцінку суду.

7.37При цьому судом належним чином була перевірена версія ОСОБА_3 і захисників про те, що влучення куль у братів Божків, випущених обвинуваченим із спецзасобу Форт 12РМ, стало результатом, як вони зазначали, їх рикошету від бруківки. Так, характер ранового каналу спереду назад, зверху вниз, справа на ліво, виявленого у померлого ОСОБА_11 , спростовують твердження ОСОБА_3 , що він робив постріли у бруківку, а не у померлого ОСОБА_11 . Характер ранового каналу, а саме спрямування зверху вниз, виявленого у потерпілого ОСОБА_9 , спростовують твердження ОСОБА_3 , що він робив постріли у бруківку, а не у потерпілого ОСОБА_9

7.38На переконання суду, здійснюючи постріли, ОСОБА_3 не міг не розуміти суспільну небезпечність вчинених дій, розраховував на можливі наслідки, від чого здоров`ю потерпілих буде спричинена шкода, і хоча не бажав, але свідомо припускав такі наслідки; тяжкість цих наслідків у його свідомості не була конкретизована, тобто він діяв із невизначеним та непрямим умислом, а тому у суду є всі підстави констатувати наявність непрямого умислу в діях ОСОБА_3 щодо завдання потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень та потерпілому ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, за яких особа хоча не бажає заподіяти, але свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілих, однак при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкості цієї шкоди. У таких випадках особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, тобто за умисне заподіяння тяжких і легких тілесних ушкоджень.

7.39Зазначені обставини вказують на наявність у діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України по відношенню до померлого ОСОБА_11 , що виключають можливість кваліфікації цього діяння за ознаками умисного вбивства при перевищенні меж необхідної оборони, тобто за ст. 118 КК України.

Стосовно вимог захисників про визнання доказів недопустимими.

7.40Аргумент захисників про визнання відеозапису слідчого експерименту, проведеного з ОСОБА_3 , недопустимим доказом, оскільки він носив, на їх думку, характер допиту ОСОБА_3 , суд не приймає з огляду на наступне.

7.40.1Так, Касаційний кримінальний суд у постанові від 02.07.2024 по справі № 303/5115/15-к (посилання ІНФОРМАЦІЯ_12 зазначив про те, що не будь-яке порушення вимог кримінального процесуального закону, допущене органом досудового розслідування під час збирання доказів у кримінальному провадженні, автоматично тягне за собою визнання цих доказів недопустимими. Під час вирішення питання про допустимість таких доказів суду насамперед необхідно з`ясувати, чи є це порушення істотним та яким чином воно вплинуло на забезпечення і реалізацію прав та свобод особи у кримінальному провадженні.

7.40.2Якщо слідчий експеримент відбувся у формі допиту особи на стадії досудового розслідування, то таку слідчу дію треба розцінювати як допит і вона є самостійним джерелом доказів на цій стадії. Тому отримані від особи у процесі слідчої дії відомості, можуть використовуватись під час проведення експертиз і до них не застосовується доктрина «плодів отруєного дерева».

7.41Також суд відхиляє аргумент захисників про визнання недопустимим доказом відеозапису з місця події (т. 1 а.п. 59), який, на думку захисників, має погану роздільну здатність, оскільки, хоча відеозапис і має погану якість, втім в ході досудового розслідування під час огляду відеозапису від 07.12.2020 за участю підозрюваного ОСОБА_3 , останній впізнав себе та повідомив, що здійснював постріли (протокол - т. 1 а.п. 276-279). Також в судовому засіданні досліджений вказаний відеозапис, ОСОБА_3 підтвердив, що впізнає себе та повідомив, що це дійсно він здійснював постріли.

Стосовно аргументів захисників про неповноту судового розгляду.

7.42Так, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про доручення органу досудового розслідування провести слідчий експеримент з ОСОБА_3 та окремо з ОСОБА_9 (т.3 а.п. 226-227) судом було відмовлено, з огляду на те, що під час досудового розслідування вже був проведений слідчий експеримент з ОСОБА_3 (Протокол проведення слідчого експерименту від 25.11.2020 - т. 1 а.п. 252-257), під час якого останній показав механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Також під час досудового розслідування був проведений слідчий експеримент з ОСОБА_9 (Протокол проведення слідчого експерименту від 02.12.2020 - т. 1 а.п. 268-272), під час якого останній показав механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . В судовому засіданні досліджений відеозапис слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 (т. 1 а.п. 257) і ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 237), порушень вимог КПК при їх проведенні судом не встановлено. При цьому захисником не було наведено підстав для повторного проведення вказаних слідчих експериментів, крім того, що на його думку, слідчий експеримент за участю ОСОБА_3 носив характер його допиту.

7.43Також судом відхилене клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення судово-медичної експертизи в частині визначення механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 (т.3 а.п. 226-227), оскільки під час досудового розслідування була проведена судово-медична експертиза трупа ОСОБА_11 , у якого виявлені тілесні ушкодження і висновки якої викладені у висновку експерта № 2041/617-Е (т. 1 а.п. 167-171).

7.44Клопотання захисника ОСОБА_7 про допит експерта (т. 3 а.п. 229 231) з метою роз`яснення висновку № 3465е від 11.12.2020 року судом залишено без задоволення з огляду на наступне.

7.44.1Згідно з ч. 1 ст. 101 КПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

7.44.2Допит експерта є процесуальною дією, яка може здійснюватися як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду. Процесуальний порядок та предмет допиту експерта у суді визначений статтею 356 КПК України. Метою допиту експерта є отримання судом роз`яснення або доповнення до наданого ним висновку (експерт роз`яснює і доповнює висновок від свого імені на підставі раніше проведених ним досліджень).

7.44.3Відповідно до ч. 1 ст. 356 КПК України, за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку.

7.44.4Допит експерта спрямований на роз`яснення термінології, окремих формулювань, з`ясування методу дослідження, уточнення компетенції експерта, пояснення розбіжностей між обсягом поставлених питань і висновками експерта, на з`ясування суперечностей між висновком експерта й іншими наявними в кримінальному провадженні доказами.

7.44.5Оскільки захисником взагалі не було наведено що саме слід експертові роз`яснити чи які маються розбіжності в експертизі, чи будь-що інше, а тому судом в задоволенні клопотання було відмовлено.

7.45В задоволенні клопотаннязахисника ОСОБА_5 про додатковий допит свідків ОСОБА_77 , ОСОБА_65 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 та потерпілого ОСОБА_9 (т. 4 а.п. 15-16) судом було відмовлено, оскільки захисник не навів підстави, за якими слід провести їх додатковий допит, не зазначив про розбіжності у їх показах. Тим більш, що в судовому засіданні свідок ОСОБА_89 не допитувалася, оскільки від її допиту прокурор відмовився, відмова судом прийнята (більш детально у наступному пункті), а тому слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_89 (т. 1 а.п. 265) не досліджувався, як і не досліджувалися її покази, надані в ході досудового розслідування.

7.46Так, захисник ОСОБА_5 просив доручити органу досудового розслідування встановити місце перебування свідка ОСОБА_89 (т. 4 а.п. 14-15), в задоволенні чого було відмовлено, оскільки в судовому засіданні захисник ОСОБА_91 (який на той час захищав інтереси ОСОБА_3 ) повідомив, що вона уїхала в РФ, а тому 21.02.2022 прокурор від її допиту відмовився, втім вказаний захисник наполягав на її допиті, а тому суд всебічно сприяв захисникові в її виклику, направляв їй повістки на повідомлені суду адреси та телефон, тобто здійснив всі необхідні заходи по її виклику (т. 2 а.п. 127, 218, 224, 241, 244; т. 3 а.п. 1, 12), але до суду вона не прибула, після чого 21.06.2022 її виклик судом припинений.

7.47Відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про доручення органу досудового розслідування встановити особу рудого хлопця, який просив у ОСОБА_3 допомоги, з огляду на те, що захисником не наведені індивідуальні риси зовнішності та анкетні данні «рудого хлопця», що взагалі унеможливіть його пошук і встановлення оперативним підрозділом.

7.48Що стосується не проведення допиту свідка ОСОБА_92 , заявленого захисником ОСОБА_5 (т. 4 а.п. 15-16), який допитувався в ході досудового розслідування 15.10.2020 року (т. 1 а.п. 120-124), суд зазначає наступне.

7.48.1Судом вжито всі заходи для виклику у судове засідання свідка ОСОБА_92 (т. 2 а.п. 2, 132, 170, 185, 188, 203, 206, 217, 220, 240, 243; т. 3 а.п. 6, 8, 41), втім у судове засідання він не прибув, а тому 21.06.2022 прокурор відмовився від його допиту, про що не заперечував адвокат ОСОБА_91 , а тому відмова прокурора від допиту вказаного свідка була прийнята судом.

7.48.2Під час судових дебатів захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про відновлення з`ясування обставин з метою допиту свідка ОСОБА_92 , щодо якого захисником повідомлено про його нове місце мешкання (т. 4 а.п. 108-109), яке судом задоволено.

7.48.3В подальшому судом вжито всі заходи для виклику у судове засідання свідка ОСОБА_92 (т. 4 а.п. 114, 115, 116, 117, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 127), але у судове засідання він не прибув. Як було з`ясовано судом, ОСОБА_93 оголошений у розшук ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.04.2024 (т. 4 а.п. 128), а тому 19.06.2024 його виклик у судове засідання судом припинений.

8.Висновок.

8.1Всі досліджені судом докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії, що виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого та умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого, вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України та ч. 2 ст. 125 КК України.

8.2Судом всебічно, повно і об`єктивно розглянуто всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дав остаточну оцінку доказам з точки зору їх відносності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

9.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

9.1Загальні положення

9.1.1При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

9.1.2Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

9.1.3При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів. Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

9.2Обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання

9.2.1Обставин, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

9.2.2Обставин, які, відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

9.3 Призначення покарання

9.3.1Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні ст. 19 КК України. Так, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 413 від 07.12.2020, ОСОБА_3 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав. У період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними (т. 1 а.п. 205-208).

9.3.2Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень. Так, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, виходячи з положень ч. 5 ст. 12 КК України, віднесено законом до категорії тяжкого злочину. Інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, виходячи з положень ч. 2 ст. 12 КК України, віднесено законом до кримінального проступку.

9.3.3При призначенні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховує:

- Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, від якого для потерпілого ОСОБА_11 , внаслідок умисних дій ОСОБА_3 , спричинено тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_11

- Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, від якого для потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок умисних дій ОСОБА_3 , настали легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_9

- Дані про особу ОСОБА_3 , який: судимий, має молодий вік (29 років), не є особою з інвалідністю, не має хронічних захворювань, утриманців не має, має середню освіту,не працює, не одружений, має постійне місце реєстрації і проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

- Намагання ОСОБА_3 добровільно частково відшкодувати шкоду потерпілій в розмірі 11 000 грн, від якої ОСОБА_8 відмовилась.

- Думку потерпілих, які просили призначити йому покарання у виді реального позбавлення волі.

- Відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

9.3.4Приймаючи до уваги сукупність вище перелічених обставин, при призначенні покарання, з урахуванням наведених вище всіх обставин і того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання, встановлене в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, у вигляді 8 років позбавлення волі без застосування положень ст. 69 КК України, та покарання, встановлене в санкції ч. 2 ст. 125 КК України, у вигляді 2 років обмеження волі, що, на думку суду, відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципам індивідуалізації, пропорційності і справедливості.

9.3.5Підстави для застосування положень ст. 75 КК України у суду відсутні з огляду на призначене судом покарання.

9.3.6Адекватність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Саме на такій позиції ґрунтується рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15рп/2004 у справі №1-33/2004 року.

9.3.7Призначене покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

9.3.8Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

9.3.9Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

9.4Стосовно самостійного виконання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2023 року.

9.4.1Так, 27.10.2023 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного основного покарання на іспитовий строк 2 роки із покладанням обов`язків, визначених в п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

9.4.2У цьому провадженні кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_3 14.10.2020, тобто до ухвалення вироку Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 27.10.2023.

9.4.3Враховуючи правові висновки, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.02.2021 у справі № 760/26543/17, відповідно до яких у випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконуються самостійно, необхідно виконувати самостійно вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2023 у справі № 201/9438/23, яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки та звільнено від відбування призначеного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням.

10.Вирішення цивільного позову.

10.1Потерпілою ОСОБА_8 поданий цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 19 700 грн та моральної шкоди в сумі 500 000,00 грн (т. 2 а.п. 50-54). В подальшому потерпіла ОСОБА_8 уточнила суму позову в частині відшкодування матеріальних витрат, які складають 24 850 грн (т. 4 а.п. 21-22). Указаний позов ОСОБА_3 не визнав.

10.2Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який суд згідно ст. 129 КПК України має вирішити.

10.3Судом встановлено, що у зв`язку з вчиненням ОСОБА_3 вищезазначеного злочину, потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди, яка полягає у фактично понесених витратах на належну організацію поховання її сина ОСОБА_11 , якими є витрати на придбання труни, вінків, хреста, траурної церемонії по переміщенню тіла до місця поховання, відспівування служителями церкви, придбання продуктів для поминального обіду та інше на загальну суму 24 850 грн, що підтверджується доданими до позову чеками (т. 2 а.п. 52-54; т. 4 а.п. 22).

10.4Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

10.5На думку суду, потерпіла має право на відшкодування матеріальної шкоди у зазначеному розмірі, оскільки судом встановлено, що їй в результаті протиправних дій обвинуваченого заподіяно матеріальну шкоду, яка полягає у фактично понесених нею витратах на придбання труни, вінків, хреста, траурної церемонії по переміщенню тіла до місця поховання, відспівування служителями церкви, придбання продуктів для поминального обіду та інше.

10.6Тому до стягнення з обвинуваченого підлягає сума підтверджених матеріальних збитків, а саме 24 850 грн.

10.7За змістом ч.ч. 1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

10.8Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

10.9Встановлене Конституцією та законами право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

10.10Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

10.11Згідно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

10.12Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

10.13Оскільки такий спосіб захисту цивільних прав, як компенсація моральної (немайнової) шкоди, не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного.

10.14У суду не виникає сумніву, що діями обвинуваченого, які призвели до загибелі сина потерпілої, їй завдано моральної шкоди, яка виразилась в тому, що їй спричинено негативні зміни у її житті і погіршили її здоров`я. У неї був порушений душевний стан та спосіб її життя. Це негативні переживання та спогади, насторога, відчуття незахищеності та страху і тривоги за майбутнє, фіксованість уваги на проблемах, які з`явилися внаслідок втрати сина, який разом із іншим сином був для неї надією та значною підтримкою. Потерпіла будувала значні плани на майбутнє, на онуків, які могли з`явитися у загиблого її сина, на підтримку сином у той час, коли вона досягне похилого віку. Загибель сина призвела до значного порушення життєвих планів потерпілої та всієї родини на подальше життя. Внаслідок погіршення свого здоров`я, які були викликані переживаннями після загибелі свого сина, потерпіла була вимушена звертатися за допомогою до лікарів та проходити курс лікування. Смерть її сина є непоправною дією, оскільки його життя не може бути відновлене.

10.15Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги потерпілої про відшкодування моральної шкоди підлягають повному задоволенню, а тому з урахуванням викладеного, суд вважає розумним та справедливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн.

10.16Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду при розгляді справи № 752/17832/14-ц, відповідно до якої розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

10.17Крім того суд зазначає, що виходячи із висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного в постанові від 23.01.2019 року (справа № 187/291/17, провадження № 51-274км17), при вирішенні у межах кримінального провадження цивільного позову стягнення судового збору з обвинуваченого (засудженого), який несе цивільну відповідальність, не допускається, адже таке стягнення суперечить закріпленим у статтях 2, 7, 9 КПК завданням кримінального провадження, засаді законності, не відповідає приписам ч. 5 ст. 128, статей 118, 119, 370 цього Кодексу та істотно порушує гарантоване особі право на розгляд справи щодо неї з додержанням вимог зазначеного провадження, передбачених указаним Кодексом.

11.Речові докази

11.1Судом вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду.

12.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

12.1Запобіжний захід

12.1.1Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2020 ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави (т.1 а.п. 229).

12.1.2Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2020 ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави змінений на домашній арешт (т.2 а.п. 37-40), який в ході судового розгляду не продовжувався.

12.1.3Тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.10.2020 року по 17.12.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

12.1.4Крім того, враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України, дані про особу засудженого і призначене йому покарання, а також заявлене прокурором у судових дебатах клопотання про застосування ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на те, що він засуджений до покарання, яке слід відбувати реально, втім враховуючи його постійне прибуття у судові засідання, слід застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили, що забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків. Одночасно з цим, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти на ОСОБА_3 обов`язок прибувати до суду за першою вимогою.

12.2Витрати на проведення експертиз

12.2.1У кримінальному провадженні є процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз зброї, які складають 4249,70 грн і підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави (т. 1 а.п. 177, 193).

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України та ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 121 КК України - у виді позбавлення волі на строк 8 років,

-за ч. 2 ст. 125 КК України - у виді 2 років обмеження волі;

ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2023 стосовно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, за яким він засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами, із застосуванням ст. 75, 76 КК України - виконувати самостійно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.10.2020 року по 17.12.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 24 850,00 грн та моральну шкоду в сумі 500 000,00 грн, а всього 524 850,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (КБК 24060300) витрати на проведення судових експертиз в сумі 4249,70 грн.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та, відповідно до п. 1 ч. 5 ст.194 КПК України, покласти на нього обов`язок прибувати до суду за першою вимогою.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- 2 паперові конверти зі змивами зі слідами РБК, контролем марлі, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 536 від 14.10.2020 (т. 1 а.п. 19) знищити;

- 2 окремі фрагменти кулі, які вилучені з тіла ОСОБА_11 і передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 1773 від 15.10.2020 (т. 1 а.п. 28) знищити;

- 2 паперові конверта із змивами на марлевих тампонах з гільз з маркуванням «Рись» 9 мм Р.А. та «Вий» 9 ОСОБА_37 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 535 від 15.10.2020 (т. 1 а.п. 40) знищити;

- зрізи нігтьових пластин та змиви з долонь, які поміщено до 4 паперових конвертів і передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 1784 від 14.12.2020 (т. 1 а.п. 44) знищити;

- 6 недопалків цигарок, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 1785 від 15.10.2020 (т. 1 а.п. 50) знищити;

- предмет сферичної форми чорного кольору схожий на кулю, який було вилучено під час операції з сідниці ОСОБА_9 і передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 1783 від 14.12.2020 (т. 1 а.п. 53) знищити;

- первинна упаковка в спецпакеті № 3896961, одна гільза з маркуванням Рись 9 ОСОБА_37 і одна гільза з маркуванням Вий 9 мм Р.А. з первинною упаковкою в спецпакеті № 5353552, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 1786 від 03.12.2020 (т. 1 а.п. 201) знищити;

- три гільзи з маркуванням «ФОРТ 9 mm Р.А.», вилучені 19.11.2020 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із обласної кулегідьзотеки Дніпропетровського НДЕКЦ МВС з первинною упаковкою в спецпакеті № 5360129, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 1786 від 03.12.2020 (т. 1 а.п. 201) повернути до обласної кулегільзотеки Дніпропетровського НДЕКЦ МВС;

- 4 шт. DVD-R дисків залишити в матеріалах кримінального провадження (т. 1 а.п. 59, 257, 265, 273);

- дозвіл на зброю, вилучений у ОСОБА_3 (т. 3 а.п. 27), - залишити на зберіганні в кримінальному провадженні;

- особисті речі загиблого ОСОБА_11 , передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 1773 від 15.10.2020 (т. 1 а.п. 28) повернути ОСОБА_8 або її уповноваженому представнику;

- гаманець ОСОБА_11 , в якому знаходились 180 грн, картка Приватбанку, електронна сигарета, мобільний телефон Самсунг, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 (т.1 а.п. 33), - залишити останньому за належністю;

- телефон марки Айфон 8, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 (т.1 а.п. 86), - залишити останньому за належністю;

- ключі від автомобіля Опель Вектра НОМЕР_3 , які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_94 (т.1 а.п. 87), - залишити останній за належністю.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_1