Справа № 754/9711/24
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва: - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про вирішення долі речових доказів в порядку ч.9 ст.100 КПК України у кримінальному провадженні №0000719 від 08.04.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09.07.2024 року прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про вирішення долі речових доказів в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України у кримінальному провадженні № 0000719 від 08.04.2022, а саме: передати речові докази по вказаному кримінальному провадженню на баланс Головного управління Національної поліції у місті Києві для використання їх за призначенням-автомат моделі «АКМ» калібру 7,62х39мм; 7 бойових проміжних патронів калібру 7,62х39мм, що спорядженні трасуючими кулями Т-45; 4 бойових проміжних патронів калібру 7,62х39мм, що споряджені кулями ПС зі сталевим осердям.

Обґрунтовуючи подане клопотання прокурор зазначає, що вказані у клопотанні речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000719 від 08.04.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке закрито слідчим 27.05.2022, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вказує прокурор, згідно ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду, у зв`язку з чим просить вирішити долю речових доказів у вказаному кримінальному провадженні слідчого суддю.

Прокурор, у судове засідання, будучи повідомленим, не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено таке.

Постановою слідчого Деснянського УПГУНП у м. Києві від 17.05.2022 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000719 від 08.04.2022, речі, вилучені під час огляду місця події 07.04.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет зовні схожий на автомат, один магазин до нього та 11 предметів схожих на набої.

В подальшому, постановою слідчого Деснянського УПГУНП у м. Києві від 27.05.2022 року кримінальне провадження № 0000719 від 08.04.2022, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, - у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Відповідно до ст. 100 ч. 9 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ст. 100 ч. 9 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідні висновки щодо застосування норм права сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 243/6674/17-к, у провадженні №13-16 cво 18 та у справі № 237/1459/17, у провадженні № 13 - 19 кс 18, а також у постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року № 5 142 кс (15) 17 у справі № 757/49263/15-к.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що слідчий суддя який не наділений повноваженнями вирішувати питання про долю речових доказів у даному випадку, приходжу до висновку, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 26, ч. 9 ст. 100, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про вирішення долі речових доказів в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України у кримінальному провадженні № 0000719 від 08.04.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1