УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004366, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

установив:

31.10.2024 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вх. № 104151) клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004366, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Прокурор у клопотанні зазначає, що слідчими СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004366, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 30.10.2024, приблизно о 07 годині 30 хвилин, за адресою місто Київ, вул. Юрія Іллєнка, 52-А, відбулось зіткнення автомобіля марки «Honda Jazz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мотоцикла марки «Spark SP 200R-27», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок зіткнення транспортних засобів водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до медичного закладу.

Під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 30.10.2024, по АДРЕСА_1 , зафіксовано обстановку та сліди на місці пригоди, оглянуто транспортні засоби, а саме автомобіль марки «Honda Jazz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мотоцикл марки «Spark SP 200R-27», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які вилучено та поміщено до майданчику тимчасового утримання транспорту, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі марки «Honda Jazz» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоциклі марки «Spark SP 200R-27», реєстраційний номер НОМЕР_2 , утворилися механічні пошкодження, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004366 від 30.10.2024, про що слідчим винесена відповідні постанови.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль марки «Honda Jazz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 мотоцикл марки «Spark SP 200R-27», реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім того, 30.10.2024 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди по АДРЕСА_1 зафіксовано обстановку та сліди на місці пригоди, а саме, в автомобілі марки «Honda Jazz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено відео реєстратор з флеш накопичувачем на 32 GB чорного кольору який вилучений з роз`єму відео реєстратора та поміщений до спеціального пакету ІСR0128525, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0004366, про що слідчим винесена відповідна постанова.

У зв`язку викладеним, для забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 31.10.2024 слідчим суддею визначено ОСОБА_1 01.11.2024 клопотання разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судове засідання прокурор не з`явився, водночас у прохальній частині клопотання про арешт майна просив проводити розгляд без його участі.

Власники майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували частково проти клопотання прокурора, а саме в частині накладення арешту із забороною користування транспортними засобами.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчими СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004366, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Шевченківської окружної прокуратури міста Києва.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 30.10.2024 вилучено автомобіль марки «Honda Jazz», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл марки «Spark SP 200R-27», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які доставлено та поміщено на територію спеціального майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, виявлено та вилучено флеш накопичувач чорного кольору на 32 GB, який поміщено до спеціального пакету ІСR0128525.

Звернення 31.10.2024 прокурора з клопотанням про арешт на зазначене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановами слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 від 30.10.2024 у кримінальному провадженні № 0004366 від 30.10.2024 майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовими доказами.

Крім того, постановами слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 від 30.10.2024 призначено автотехнічну експертизу технічного стану транспортних засобів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в цьому випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. Водночас доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, наявність підстав для проведення експертизи, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004366, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0004366, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024, а саме на:

-автомобіль марки «Honda Jazz», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-мотоцикл марки «Spark SP 200R-27», реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

-флеш накопичувач на 32 GB чорного кольору, який поміщено до спеціального пакету ІСR0128525.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_9