ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 Справа №607/20899/23 Провадження №1-кп/607/823/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої -адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі кримінальне провадження №0001379 від 07 червня 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого, неодруженого, в силу статті 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ст.390-1 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

1. Встановлені судом обставини кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно своєї матері ОСОБА_6 , з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом і має взаємні права та обов`язки, що підтверджується постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/4976/23 від 23.03.2023, №607/4425/23 від 13.04.2023, №607/3330/23 від 02.03.2023, вчинив умисний злочин про життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , у порушення Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11.05.2011 р. (далі Стамбульська конвенція), вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно 02 червня 2023 року, близько 20:00 год, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння фізичних та психологічних страждань, вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_6 фізичне насильство, яке виразилось у штовханні та шарпанні за верхній одяг та психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що призвело до психологічних страждань потерпілої, а також погіршило якість життя ОСОБА_6 , а саме: викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

За таких обставин, вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 126-1 КК України, тобто домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних, психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

Також, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2023 року у справі № 607/12929/23 ОСОБА_4 видано обмежувальний припис на строк три місяці та тимчасово покладено на нього обов`язки у виді заборони: перебувати в місці проживання (перебування) потерпілої ОСОБА_6 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; та наближатися до останньої на відстань ближче 50 метрів.

Надалі, обвинувачений ОСОБА_4 08 серпня 2023 року був належним чином ознайомлений із рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/12929/23, яким щодо нього винесено обмежувальний припис.

В подальшому, 22 вересня 2023 року, близько 21 год. 00 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у обвинуваченого ОСОБА_4 , виник протиправний умисел на невиконання обмежувального припису, встановленого рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17липня 2023 року у справі № 607/12929/23.

Реалізуючи свій протиправний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим із рішенням Тернопільського міськрайонного суду № 607/12929/23 від 17 липня 2023 року, яким щодо нього видано обмежувальний припис, усвідомлюючи, що згідно вказаного рішення суду йому заборонено протягом трьох місяців перебувати в місці проживання (перебування) потерпілої ОСОБА_6 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та наближатися до неї на відстань ближче 50 метрів, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя із забезпечення виконання рішення суду, всупереч ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 22 вересня 2023 року, близько 21:20 год. перебував за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де вчиняв відносно останньої словесний конфлікт, чим порушив вимоги обмежувального припису.

За таких обставин, вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 390-1 КК України, тобто умисне невиконання обмежувального припису.

2. Висловлена обвинуваченим ОСОБА_4 безпосередньо у судовому засіданні позиція щодо пред`явленого йому обвинувачення.

Допитаний під час судового розгляду вказаного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 126-1, 390-1 КК України, не визнав, а також не визнав заявленого потерпілою до нього цивільного позову. Вказав, що між ним та його мати потерпілою ОСОБА_6 виникають конфлікти на побутовому підґрунті, а саме через його молодшого брата, який час від часу вживає алкоголь, та ці конфлікти провокує особисто потерпіла ОСОБА_6 . При цьому зазначив про те, що жодного разу не підіймав руки на матір, а міг лише голосно висловлюватися у її сторону нецензурною лайкою. Разом з тим зауважив, що 02.06.2023 будь яких неправомірних дій відносно своєї матері не вчиняв, вона надумано пішла в поліцію та написала відносно нього заяву. Також вказав про те, що на проголошенні рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17липня 2023 року, яким щодо нього видано обмежувальний припис, він не був, про обмежувальний припис не знав, та про такий припис дізнався лише від працівників поліції, коли перебував у квартирі де проживає. Вважає, що причиною звернень потерпілої ОСОБА_6 до правоохоронних органів із заявами про вчинення ним кримінальних правопорушень, є наявність майнового цивільного спору з потерпілою.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

3.1. Показання допитаної в усному порядку безпосередньо у судовому засіданні потерпілої та свідків у кримінальному провадженні.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 126-1 та 390-1 КК України, в повному обсязі підтверджується та доводиться сукупністю зібраних в ході досудового розслідування доказів, які були предметом безпосереднього дослідження під час судового розгляду кримінального провадження, а саме:

- показаннями допитаної безпосередньо в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 (яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_4 ), яка під час свого допиту показала, що її син ОСОБА_4 систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство, що проявляється у погрозах в її сторону фізичною розправою, словесних образах, тощо. Так, 02.06.2023 ОСОБА_4 повернувся у помешкання в якому вони спільно проживають, а саме за адресою АДРЕСА_1 , при цьому він перебував у нетверезому стані, та почав безпричинно ображати її нецензурними словами, погрожувати та шарпав за одяг. Відтак, побоюючись за свою безпеку вона звернулася до поліції із письмовою заявою, а вже 17.07.2023 суд виніс рішення, яким заборонив ОСОБА_4 протягом трьох місяців перебувати у квартирі за місцем їх спільного проживання та наближатися до неї ближче 50 метрів. При цьому ОСОБА_4 нехтуючи рішенням суду перебував у вищезазначеній квартирі зазначаючи про те, що про таке рішення йому не відомо, в результаті чого вона викликала працівників поліції, які зачитали йому відповідне рішення.

У судових дебатах потерпіла ОСОБА_6 просить призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді "тривалого" обмеження волі. Представник потерпілої у судових дебатах просить задовольнити цивільний позов потерпілої та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на максимальний строк, визначений згідно з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ст.390-1, ст.126-1 КК України.

- показаннями допитаної безпосередньо у судовому засіданні свідка, ОСОБА_8 яка під час допиту зазначила про те, що вона працює у Тернопільському РУП ГУНП в Тернопільській області та неодноразово приїжджали за адресою АДРЕСА_1 , на виклики по домашньому насильству. Так, 22.09.2023 вона перебуваючи у добовому наряді під позивним « ОСОБА_9 » спільно із старшим інспектором сектору протидії домашньому насильству ОСОБА_10 , близько 21.20 год. виїхали на перевірку громадянина ОСОБА_4 , щодо виконання ним рішення суду від 17.07.2023, а саме обмежувального припису, яким останньому було заборонено знаходитися в місці перебування потерпілої ОСОБА_6 та наближатися до неї ближче 50 метрів. Під час приїзду за вищевказаною адресою у квартирі АДРЕСА_2 , було виявлено громадянина ОСОБА_4 , який під час спілкування повідомив, що йому не відомо про встановлені відносно нього обмеження, відтак по даному факту були відібрані пояснення у обох осіб, та даний факт був зареєстрований через лінії «102», а також останньому ще раз було наголошено про дію обмежувального припису. При цьому зауважила, що усі події, що відбувалися по їх приїзду фіксувалися на бодікамеру встановлену на форменому одязі.

- показаннями допитаного безпосередньо у судовому засіданні свідка, ОСОБА_11 який під час допиту зазначив про те, що 22.09.2023 перебував на чергуванні, так як працює у Тернопільському РУП ГУНП в Тернопільській області. Під час наряду він спільно із ОСОБА_8 здійснювали перевірку виконання вимог обмежувального припису. Відтак, приїхавши за адресою АДРЕСА_1 , двері відкрила потерпіла ОСОБА_6 , та у квартирі ними було виявлено також громадянина ОСОБА_4 якому вони повідомили, що ним порушено вимоги обмежувального припису, на що той сказав що йому про такі обмеження не відомо, та більше того він окрім вказаного помешкання не має де жити. В подальшому обвинуваченому повторно було оголошено рішення суду від 17.07.2023, після чого даний факт був зареєстрований через лінію «102», а саме про те, що ОСОБА_4 порушено вимоги обмежувального припису. Окрім цього свідок зауважив, що усі події що відбувалися 22.09.2023 фіксувалися за допомогою бодікамери.

- показаннями допитаного безпосередньо у судовому засіданні свідка, ОСОБА_12 який під час допиту суду повідомив про те, що він працює дільничним офіцером громади Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області. Так, 08.08.2023 він перебував у добовому наряді разом із дільничним офіцером ОСОБА_13 під час чого вони здійснювали перевірку підоблікових, які перебувають під дією домашнього арешту по АДРЕСА_3 . Перебуваючи на вищевказаній місцевості, побачили громадянина ОСОБА_4 , який виходив із магазину, відтак на місці вирішили здійснили перевірку його особи, оскільки йому відомо, що в минулому він вже перебував у статусі «підоблікового». Таким чином під час перевірки ОСОБА_4 було виявлено, що останній не ознайомлений із рішенням суду від 17.07.2023, яким щодо нього видано обмежувальний припис. Таким чином на місці його було ознайомлено із рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17.07.2023, при цьому даний процес зафіксований на бодікамеру.

- показаннями допитаної безпосередньо у судовому засіданні свідка, ОСОБА_14 яка під час допиту суду повідомила про те, що будучи дільничним офіцером поліції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області вона обслуговувала територію де проживає обвинувачений ОСОБА_4 , та який є їх підобліковим. Відтак згідно Наказу у її обов`язки входило ознайомлення громадянина з встановленим відносно нього обмежувальним приписом. Так, 08.08.2023 під час виконання своїх службових обов`язків на масиві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в АДРЕСА_3 , близько 20.00 год. поблизу магазину було виявлено громадянина ОСОБА_4 , відносно якого встановлено обмежувальний припис. Оскільки ОСОБА_4 тривалий час не можливо було ознайомити із процесуальним документом, на місці було прийнято рішення ознайомити останнього з таким, на місці його виявлення. Таким чином вона запитала чи відомо йому про рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2023 року, на що ОСОБА_4 повідомив, що про таке рішення не знав, тоді ж за допомогою бодікамери останнього було ознайомлено з відповідним рішення суду.

Крім того щодо показань, які надала в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , то такі, на переконання суду, не містять жодних даних чи відомостей, які б підтверджували чи спростовували встановлені вище судом обставини у даному кримінальному провадженні, що в розумінні положень частини першої статті 91 КПК України відносяться до предмету доказування, а тому судом вказані показання до уваги не беруться.

3.2. Досліджені та проаналізовані безпосередньо у судовому засіданні письмові докази у кримінальному провадженні.

Окрім показань допитаних безпосередньо у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених статтями 126-1, 390-1 КК України, повністю доведена дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема, оголошеними в судовому засіданні, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0001379 від 07 червня 2023 року, зі змісту якого вбачається, що 06.06.2023 року до Тернопільського РУ поліції в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство, що супроводжується погрозами фізичною розправи, що призводить до погіршення здоров`я;

- електронним рапортом інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_16 від 06.06.2023, з якого вбачається, що 06.06.2023 отримано заяву та зареєстровано ЄО за №15884, як домашнє насильство. Так, із фабули рапорту слідує, що 06.06.2023 о 15.57 год надійшло повідомлення працівника поліції Крамар про те, що до нього звернулась ОСОБА_6 із заявою, що її син ОСОБА_4 систематично вчиняє над нею домашнє насильство, нецензурно висловлюється в її сторону, погрожує фізичною розправою, штовхає;

- письмовою заявою ОСОБА_6 від 02.06.2023, з якої слідує, що ОСОБА_4 упродовж тривалого часу вчиняє відносно останньої психологічне, фізичне та економічне насильство, що проявляється у постійних погрозах, залякуванні застосувати фізичну розправу, здійсненні перешкод у користуванні житлом. Також ОСОБА_4 не зважаючи на рішення суду про заборону перебувати у місці їх спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 , надалі продовжує проживати у вказаній квартирі не виконуючи встановленого заборонного припису, а тому просить внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

-письмовою заявою ОСОБА_6 до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 06.06.2023, зі змісту якої вбачається, що 02.06.2023 близько 20.00 год ОСОБА_4 безпідставно вчинив сімейну сварку, висловлювався брутальними нецензурними словами, штовхав її та принижував, погрожував фізичною розправою;

-відповіддю начальника САП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 29.06.2023 №8661, зі змісту якої вбачається, що згідно даних ІПНП відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, загалом складено 12 адміністративних матеріалів, за які останній притягувався до відповідальності та на нього накладалися адміністративні стягнення;

-відповіддю начальника сектору моніторингу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 13.07.2023 №9554, зі змісту якої вбачається, що згідно даних в інформаційно-комунікаційній системі ІПНП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, зареєстровано ряд повідомлень від громадянки ОСОБА_6 про вчинення її сином ОСОБА_4 відносно неї домашнього насильства, за що на ОСОБА_4 складалася адміністративні протоколи про адміністративні правопорушення;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду від 02.03.2023 у справі №607/3330/23 (яка набрала законної сили 24.03.2023), у відповідності до якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду від 23.03.2023 у справі №607/4976/23 (яка набрала законної сили 03.04.2023), у відповідності до якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду від 13.04.2023 у справі №607/4425/23 (яка набрала законної сили 22.05.2023), у відповідності до якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0001187 від 02.10.2023 року, зі змісту якого вбачається, що 02 жовтня 2023 року на адресу Тернопільського РУ поліції в Тернопільській області надійшов рапорт начальника СПДН ВП ПП Тернопільського РУП ОСОБА_17 про те що 22.09.2023 громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , порушив вимоги обмежувального припису винесеного Тернопільським міськрайонним судом №607/12929/23 від 17.07.2023;

- рапортом начальника СПДН ВП ПП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 02.10.2023 про виявлення кримінального проступку передбаченого ст.390-1 КК України «Невиконання обмежувальних заходів, обмежувальних приписів, або не проходження програми для кривдників», з якого вбачається, що на адресу Тернопільського РУП для реагування надійшов обмежувальний припис №607/12929/23 від 17.07.2023 винесений щодо ОСОБА_4 , який зареєстрований від 27.07.2023 за вхідним №9110. З метою попередження повторних фактів вчинення домашнього насильства зі сторони ОСОБА_4 , недопущення порушень визначених заходів тимчасового обмеження прав кривдника покладення на нього обов`язків, здійснено відвідування за місцем проживав для проведення відповідної профілактичної бесіди, в ході чого останнього поінформовано про наявність рішення суду №607/12929/23, строки його дії, визначені обмеження та попереджено про наявність відповідальності порушення обмежувального припису передбачену ст. 390-1 КК України;

- електронним рапортом інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 23.09.2023, з якого вбачається, що 22.09.2023 отримано заяву та зареєстровано ЄО за №28969 як інші злочини проти правосуддя. Так, із фабули рапорту слідує, що 22.09.2023 о 22.13 год надійшло повідомлення ОСОБА_18 , про те, що ОСОБА_4 житель АДРЕСА_1 , порушив вимоги обмежувального припису згідно рішення суду, а саме заборону перебувати за адресою місця проживання матері ОСОБА_6 , та наближатися до неї ближче 50 м.;

- копією рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.07.2023 у справі №607/12929/23, у відповідності до резолютивної частини якого судом ухвалено видати обмежувальний припис строком на 3 (три) місяці, згідно з яким: заборонити ОСОБА_4 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань ближче 50 метрів до ОСОБА_6 . Також у резолютивній частині вказаного рішення суду зазначено, що таке рішення підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання, а також ухвалено повідомити не пізніше наступного дня з дня ухвалення судового рішення уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис на профілактичний облік, а також виконавчі органи міських рад за місцем проживання (перебування) заявника;

- протоколом огляду відеозапису від 13.11.2023, складеним старшим дізнавачем сектору дізнання Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_19 , з доданими до нього таблицею ілюстрацій та магнітним носієм інформації DVD-R диском, зі змісту якого вбачається, що дізнавач сектору дізнання Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_20 , розглянувши матеріали кримінального проступку, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001187 від 02.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 390-1 КК України, в приміщені службового кабінету №10 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, у відповідності до ст. 104, 105, 106, 223, 237,300 КПК України, провів огляд компакт-диску «DVD-R», 4,7 GB, 16х, 120 Min, на якому містяться відеозапис події, що мала місце 08.08.2023 по АДРЕСА_3 , по факту ознайомлення із обмежувальним приписом гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . При відкритті даного носія інформації встановлено, що на ньому знаходяться відео файл «document_870520205». При відкритті відео файлу «document_870520205» встановлено, що відеозапис ведеться із нагрудної камери поліцейського, який знаходиться по АДРЕСА_3 та триває 00:01:36 хв. При перегляді відеозапису встановлено, що камера яка знімає, знаходиться у працівника поліції нагрудно. На «00:00:05» відеозапису зафіксовано, що працівники ДОП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, знаходяться по вул. О. Довженка, 18, в м. Тернополі, та просять гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 представитися, на, що останній погоджується та і повідомляє працівникам поліції свої анкетні данні. Надалі, працівник ДОП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області представляється та зачитує рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/12929/23 від 17.07.2023, про те, що на строк три місяці відносно гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено обмежувальний припис, згідно якого йому заборонено: 1) перебувати в місці проживання (проживання) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме у квартирі за адресою АДРЕСА_1 ; 2) наближатися на відстань ближче 50 метрів до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запитують чи зрозуміло, останньому рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/12929/23 від 17.07.2023, на що останній відповідає, що так, йому зрозуміло. На «00:01:36» відеозапис завершується;

- протоколом огляду відеозапису від 13.11.2023, складеним старшим дізнавачем сектору дізнання Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_19 , з доданими до нього таблицею ілюстрацій та магнітним носієм інформації DVD-R диском, зі змісту якого вбачається, що дізнавач сектору дізнання Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_20 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001187 від 02 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 390-1 КК України, в приміщенні службового кабінету №10 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, у відповідності до ст. 104, 105, 106, 223, 237 КПК України, провів огляд компакт-диску «DVD-R», 4,7 GB, 16х, 120 Min, на якому містяться відеозаписи події, що мала місце 22 вересня 2023 року, в приміщенні кімнати АДРЕСА_4 , по факту порушення обмежувального припису гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . При відкритті даного носія інформації встановлено, що на ньому знаходяться 2 файли під назвою: « НОМЕР_1 » та « НОМЕР_2 ». При відкритті файлу « НОМЕР_1 » встановлено, що відеозапис триває 00:30:01 год. При відкритті відеозапису встановлено, що камера, яка знімає знаходиться нагрудно на працівнику поліції, а саме поліції Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області. У правому верхньому куті відеозапису знаходиться надпис із зазначенням дати та часу «2023/09/22-21:21:01», в лівому нижньому куті знаходиться надпис « DSJX300107_000107». Надалі, під час перегляду відеозапису виявлено, що працівники Тернопільського РУ поліції, прибули до будинку, а саме, в приміщення під`їзду, що за адресою АДРЕСА_5 . В подальшому, зафіксовано, що працівники Тернопільського РУ поліції проходять у приміщення кв. АДРЕСА_4 , де знаходиться гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проводить працівників поліції у приміщення квартири, та після цього працівники поліції, виявляють гр. ОСОБА_4 після цього працівники поліції представившись, запитують останнього чи відомо останньому про рішення Тернопільського міськрайонного суду про видачу відносно останнього обмежувального припису, на, що останній відповідає, що йому невідомо про це та в нього тривають суди у цей час гр. ОСОБА_6 повідомляє, що відносно ОСОБА_4 винесено обмежувальний припис, після цього працівники поліції запропонували, гр. ОСОБА_4 на, що останній погодився та пройшов у приміщення кухні де продовжив спілкуватися із працівниками поліції. Надалі, гр. ОСОБА_21 продовжує у ході спілкування стверджувати, що останньому не відомо про рішення Тернопільського міськрайонного суду, відповідно до я кого останньому заборонено перебувати у місці спільного проживання із гр. ОСОБА_4 , після цього працівник Тернопільського РУ поліції зачитує гр. ОСОБА_4 зміст рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/12929/23 від 17.07.2023, про те, що на строк три місяці відносно гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено обмежувальний припис, згідно якого йому заборонено: 1) перебувати в місці проживання (проживання) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме у квартирі за адресою АДРЕСА_1 ; 2) наближатися на відстань ближче 50 метрів до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 . Надалі, гр. ОСОБА_4 надає працівникам Тернопільського РУ поліції рішення суду, та після цього працівники Тернопільського РУ поліції повторно зачитують гр. Кархуту 1.3. зміст рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/12929/23 від 17.07.2023, про те, що на строк три місяці відносно гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено обмежувальний припис, згідно якого йому заборонено: 1) перебувати в місці проживання (проживання) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме у квартирі за адресою АДРЕСА_1 ; 2) наближатися на відстань ближче 50 метрів до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , та пояснюють гр. ОСОБА_4 його зміст, та пояснюють останньому, що гр. ОСОБА_6 відмовилася від апеляційної скарги, однак рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/12929/23 від 17.07.2023 залишається діюче та він зобов`язаний його виконувати. В подальшому, працівники поліції відбирають у гр. ОСОБА_4 пояснення, з проводу подій, що відбулись та останній розписався у бланку пояснення. Надалі, при перегляді вище вказаного відеозапису, інформації, котра могла б становити оперативний інтерес, виявлено не було На «2023/09/22-21:51:02», відеозапис завершується.

При відкритті файлу «» встановлено, що відеозапис триває 00:18:06 год. При відкритті відеозапису встановлено, що камера, яка знімає знаходиться нагрудно на працівнику поліції, а саме поліції Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області. У правому верхньому куті відеозапису знаходиться надпис із зазначенням дати та часу «2023/09/22-21:51:02», в лівому нижньому куті знаходиться надпис « DSJX07». Надалі, під час перегляду відеозапису виявлено, що працівники Тернопільського РУ поліції, перебувають в приміщення кв. АДРЕСА_4 . Одночасно встановлено, що у файлі «» здійснюється продовження відеозапису події файлу «». Під час перегляд відеозапису «» встановлено, що працівники Тернопільського РУ поліції відбирають пояснення у гр. ОСОБА_6 одночасно спілкуючись із гр. ОСОБА_22 , та у подальшому остання розписався у бланку пояснення, та працівники поліції покидають приміщення квартири. Надалі, при перегляді вище вказаного відеозапису, інформації, котра могла б становити оперативний інтерес, виявлено не було На «2023/09/22-22:09:08», відеозапис завершується.

4. Оцінка наданих державним обвинувачем суду доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Надаючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

5. Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 126-1, 390-1 КК України.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 126-1, 390-1 КК України, на переконання суду, підтверджується показаннями допитаних безпосередньо у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , дослідженими судом безпосередньо у судовому засіданні протоколами слідчих дій (протоколами огляду відеозаписів), копіями постанов суддів, копією рішення суду, а також іншими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, які в повній мірі узгоджуються між собою та підтверджують обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість обвинуваченого у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 126-1, 390-1 КК України, є доведеною та кваліфікує його дії за статтею 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних, психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи, а також за статтею 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису.

Також, оцінюючи показання обвинуваченого, який свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав, суд розцінює, як намагання ухилитись від кримінальної відповідальності. Встановлене в ході судового розгляду ставлення обвинуваченого до скоєних діянь свідчить про відсутність каяття, а також про те, що ОСОБА_4 з початку вчинення кримінальних правопорушень та в ході судового розгляду не усвідомив негативні наслідки своїх протиправних дій, не надав їм належну оцінку, що свідчить про відсутність у нього самокерованої поведінки в суспільстві.

Враховуючи наведене, відсутні підстави, визначені п.3 ч.1 ст.284 КПК України для закриття кримінального провадження, як про це просить захисник обвинуваченого у судових дебатах, посилаючись на відсутність доказів для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ст.390-1 КК України.

6. Мотиви призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вказаними кримінальними правопорушеннями

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є уродженцем м. Тернопіль Тернопільської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючий, неодружений, є особою з інвалідністю третьої групи, раніше не судимий. За час проживання за вищевказаною адресою, скарг від сусідів та мешканців в ПП "Наш дім" не поступало.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, які у відповідності до положень частин другої та четвертої статті 12 КК України класифікуються як кримінальний проступок (ст. 390-1 КК України) та нетяжкий злочин (ст. 126-1 КК України), особу винного, його вік, сімейний стан, стан здоров`я. Обставиною, яка обтяжує покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. Обставин, які б пом`якшували покарання, судом не встановлено.

Отже, з огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та беручи до уваги, що покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції статей обвинувачення, а саме: за ст. 126-1 КК України та ст. 390-1 КК України у виді обмеження волі, а остаточне покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 126-1 та 390-1 КК України, слід призначити із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому суд не вбачає доцільності у призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 інших видів покарань, передбачених санкцією статті 126-1 КК України у виді громадських робіт, арешту, або позбавлення волі, а також передбаченого санкцією статті 390-1 КК України у виді арешту, оскільки такі не відповідатимуть характеру та ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також не призведуть до його перевиховання та виправлення, а тому у такому випадку не буде досягнуто мети застосування покарання.

Водночас, наведених у законі про кримінальну відповідальність обмежень у призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, які передбачені ч. 3 ст. 61 КК України, судом не встановлено.

Крім того, підстав для застосування положень статті 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд також не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані.

7. Мотиви прийняття рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_4 призначеного покарання за вказаними кримінальними правопорушеннями.

Приймаючи рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_4 призначеного покарання, суд враховує те, що положення статті 75 КК України наділяють суд дискреційними повноваженнями при призначенні покарання, в тому числі у виді обмеження волі на строк не більше п`яти років, визначити, із урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомостей про особу винного та інших обставин кримінального провадження, чи можливе виправлення засудженого без відбування покарання.

Водночас, у вказаному конкретному випадку суд не знаходить достатніх та ґрунтовних підстав для прийняття рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з огляду на систематичність вчинення останнім кримінальних правопорушень, які хоча у відповідності до положень частин другої та четвертої статті 12 КК України класифікуються як кримінальний проступок (ст. 390-1 КК України) та нетяжкий злочин (ст. 126-1 КК України), втім у відповідності до закону про кримінальну відповідальність віднесені до кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи (ст. 126-1 КК України) та кримінальних правопорушень проти правосуддя (ст. 390-1 КК України), в той час як у відповідності до статті третьої Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, що свідчить про високий ступінь суспільної небезпечності таких кримінальних правопорушень, а також із урахуванням відомостей про особу винного та інших обставин кримінального провадження.

На переконання суду, застосування інституту умовного звільнення (ст.75 КК України) до призначеного ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі не сприятиме меті покарання та може створити в обвинуваченого та інших осіб, схильних до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, хибне уявлення про безкарність за вчинення кримінальних правопорушень, зокрема проти життя та здоров`я особи, а також проти правосуддя.

Отже, призначене ОСОБА_4 покарання, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечить співрозмірність діяння та кари, а також не суперечитиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

8. Вирішення питання про долю речових доказів в порядку частини 9 статті 100 КПК України.

При вирішенні питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд керується положеннями частини 9 статті 100 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні: компакт-диск «DVD-R», 4,7 GB, 16х, 120 Min, на якому міститься відеозапис події, що мала місце 08.08.2023 по АДРЕСА_3 , по факту ознайомлення із обмежувальним приписом ОСОБА_4 та компакт-диск «DVD-R», 4,7 GB, 16х, 120 Min, на якому містяться відеозаписи події, що мала місце 22 вересня 2023 року, в приміщенні кімнати АДРЕСА_4 , по факту порушення обмежувального припису гр. ОСОБА_4 , які відповідно до постанов дізнавача постановлено зберігати при матеріалах даного кримінального провадження, слід залишити при матеріалах даного кримінального провадження, після набрання вироком законної сили.

9. Вирішення питання щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 .

За змістом ч.ч.1, 4, 5 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Потерпіла ОСОБА_6 звернулась до суду із цивільним позовом до ОСОБА_4 , у якому просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду на загальну суму 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проживає за адресою; АДРЕСА_1 , за вказаною адресою також проживає обвинувачений ОСОБА_4 . Обвинувачений упродовж тривалого часу вчиняє стосовно неї - психологічне, фізичне та економічне насильство, шляхом систематичних принижень намагається зробити її життя у власному житлі нестерпним. Разом з тим внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 їй завдано моральну шкоду, що полягає у моральних та фізичних стражданнях, які внесли негативні зміни в її життя. Розмір заподіяної їй моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачу (потерпілій).

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1, п.п.1,2 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до п 3 п. 10 вказаної Постанови, при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

При визначенні розміру завданої потерпілій ОСОБА_6 моральної шкоди, суд враховує обставини даного кримінального провадження, а саме те, що неправомірними діями обвинуваченого цивільному позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає у її тривалих душевних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях; у порушенні звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Відтак, дотримуючись принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягаю частковому задоволенню і вважає достатнім для компенсації моральної шкоди є стягнення з обвинуваченого (цивільного відповідача) на користь потерпілої (цивільного позивача) в розмірі 15 000 гривень.

10. Вирішення інших питань.

Судом встановлено, що документально підтверджених витрат на залучення експерта у вказаному кримінальному провадженні немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.100, 128, 370, 374 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66, 67, 71, 126-1, 390-1 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 126-1, 390-1 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ст. 126-1 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ст. 390-1 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ст. ст. 126-1, 390-1 КК України, призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 кошти в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог за цивільним позовом відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні: компакт-диск «DVD-R», 4,7 GB, 16х, 120 Min, на якому міститься відеозапис події, що мала місце 08.08.2023 по АДРЕСА_3 , по факту ознайомлення із обмежувальним приписом ОСОБА_4 та компакт-диск «DVD-R», 4,7 GB, 16х, 120 Min, на якому містяться відеозаписи події, що мала місце 22 вересня 2023 року, в приміщенні кімнати АДРЕСА_4 , по факту порушення обмежувального припису гр. ОСОБА_4 , які відповідно до постанови дізнавача постановлено зберігати при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах даного кримінального провадження, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1