Справа № 308/7970/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в місті Ужгороді, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 29.01.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи призначений 23.12.2004, згідно наказу №840-к Міністерства аграрної політики України на посаду директора радгосп заводу «Великолазівський», згідно Контракту наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями по поточному управлінню підприємством, в період 2004-2008 років, достовірно знаючи, в силу своїх службових обов`язків, що у відповідності до п. 4.2, 4.4 Статуту радгосп-заводу «Великолазівський», затвердженого Головою департаменту продовольства Міністерства аграрної політики України 14.09.2001, що майно підприємства є державною власністю, а його відчуження здійснюється за погодженням з Державним департаментом продовольства Міністерства аграрної політики України, діючи умисно, зловживаючи службовим становищем з метою забезпечення незаконного вибуття земельних ділянок загальною площею 22, 0449 га., вартістю 155 935, 39 гривень з державної власності у приватну власність третіх осіб, використав службове становище всупереч інтересам служби, шляхом підписання ряду завідомо незаконних документів, внаслідок чого державі, в особі державного підприємства радгосп-заводу «Великолазівський» спричинено матеріальних збитків на загальну суму 155 935, 39 гривень.

В грудні 2004 року, ОСОБА_4 , склав, підписав та скріпив печаткою підприємства завідомо підроблений документ за № НОМЕР_1 , адресований голові Великолазівської сільської ради про те, що адміністрація радгосп-заводу «Великолазівський» не заперечує проти вилучення в запас сільської ради в мікрорайоні «Горяни» землі для індивідуальної-житлової забудови, достовірно знаючи, що адміністрація підприємства такого рішення не приймала і питання вилучення земельних ділянок підприємства погоджується з ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому, при складанні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту на території Великолазівської сільської ради під неіснуючий житловий квартал забудови згідно концепції малоповерхових забудови мікрорайону «Горяни» площею 10,0022 га, ОСОБА_4 умисно, незаконно погоджено та затверджено ситуаційні та кадастрові плани, на яких було відмічено земельні ділянки, які в подальшому були передані у приватну власність третіх осіб, хоча ОСОБА_4 достовірно знав, що підписання таких документів можливе тільки за умови отримання дозволу Міністерства аграрної політики України.

23.03.20G6 ОСОБА_4 склав, підписав та скріпив печаткою підприємства завідомо підроблений документ за № НОМЕР_2 , адресований голові Ужгородської РДА про те, що адміністрація радгосп-заводу «Великолазівський» не заперечує проти виготовлення документів на відвід земельних ділянок під забудову, достовірно знаючи, що адміністрація підприємства такого рішення не приймала і питання вилучення земельних ділянок у підприємства підлягає погодженню з ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після чого, 03.05.2006 за реєстраційним № 66 склав, підписав, зареєстрував та скріпив печаткою висновок радгосп-заводу «Великолазівський» до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд в мікрорайоні «Горяни», адресований сільському голові Великолазівської сільської ради, у якому зазначив, що дирекція радгосп-заводу «Великолазівський» дає згоду на передачу земельної ділянки (частина контуру № 199 на плані), площею 1,3427 га., в землі запасу Великолазівської сільської ради з послідуючим оформленням права власності, достовірно знаючи, що не має повноважень на відмову від земельних ділянок, а також, що вказана ним мета, у відповідності до вимог ст. 149 Земельного кодексу України, не може бути підставою для відмови від частини земельних ділянок.

Вказані завідомо неправдиві документи стали підставою розроблення ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд в мікрорайоні «Горяни» на території Великолазівської сільської ради, прийняття розпорядження голови Ужгородської РДА від 08.10.06 № 635 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельної ділянки» та передачі вказаних земельних ділянок у приватну власність іншим фізичним особам, таким чином забезпечено набуття ними неправомірної вигоди.

Крім цього, 14.05.2007 ОСОБА_4 склав та видав лист за вих. №123 до голови Ужгородської РДА та голови Великолазівської сільської ради, про те, що на землях радгоспу існує мікрорайон « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та радгосп-завод « ІНФОРМАЦІЯ_3 » дає згоду на вилучення земельної ділянки розміром 15 га в мікрорайоні «Горяни» у запас Великолазівської сільської ради. Вказаний документ засвідчив власним підписом як директор підприємства та скріпив печаткою, достовірно знаючи, що прийняття рішень щодо казаних земельних ділянок не віднесено до його компетенції.

Після чого, 28.11.2007 ОСОБА_4 звернувся, до центру Державного земельного кадастру в Закарпатській області з листом за №201 з проханням «виготовити проект відводу кварталу забудови мікрорайону «Горяни» на території Великолазівської сільської ради для індивідуального житлового будинку площею 10,7 га», і в ході виконання проекту ОСОБА_4 умисно, незаконно склав та підписав висновок про можливість передачі земельних ділянок у власність третім особам, погодивши ситуаційні та кадастрові плани, з відміченим місцем розташування земельних ділянок, які в подальшому були передані у приватну власність третім особам, хоча достовірно знав, що підписання таких документів можливе тільки за умови отримання дозволу Міністерства аграрної політики України.

Таким чином, внаслідок умисних дій ОСОБА_4 ,, який використав службове становище всупереч інтересам служби, земельні ділянки, загальною площею 22, 0449 га, які перебували у власності держави та, згідно «Класифікації видів цільового призначення земель при веденні державного земельного кадастру та державного реєстру земель» за видами цільового призначення відносились до «ріллі» загальною площею 17,1229 га., вартістю 141433,39 гривень, та пасовищ загальною площею 4,9220 га., вартістю 14 502,00 гривні, незаконно були передані у власність іншим фізичним особам, чим державним інтересам завдано матеріальних збитків на загальну суму 155 935,39 гривень, яка у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто спричинено тяжкі наслідки.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України - зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави.

Крім цього, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, директором радгосп - заводу «Великолазівський», згідно Контракту наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями по поточному управлінню підприємством, діючи умисно, достовірно знаючи, що майно підприємства є державною власністю, а його відчуження здійснюється за погодженням з Державним департаментом продовольства Міністерства аграрної політики України, у період 2004-2008 років, у невстановленому досудовим розслідуванням місці склав та видав ряд завідомо неправдивих офіційних документів, зокрема:

- в грудні 2004 року документ за №186, адресований голові Великолазівської сільської ради, про те, що адміністрація радгосп-заводу «Великолазівський» не заперечує проти вилучення в запас сільської ради в мікрорайоні «Горяни» землі для індивідуальної-житлової забудови, достовірно знаючи, що адміністрація підприємства такого рішення не приймала і питання вилучення земельних ділянок підприємства підлягає погодженню з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- 23.03.2006 документ за №36, адресований голові Ужгородської РДА, про те, що адміністрація радгосп-заводу «Великолазівський» не заперечує проти виготовлення документів на відвід земельних ділянок під забудову, достовірно знаючи, що адміністрація підприємства такого рішення не приймала і питання вилучення земельних ділянок у підприємства підлягає погодженню з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- 03.05.2006 висновок радгосп-заводу «Великолазівський» до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд в неіснуючому мікрорайоні «Горяни» за № НОМЕР_3 , адресований сільському голові Великолазівської сільської ради, про те, що дирекція радгосп-заводу «Великолазівський» дає згоду на передачу земельної ділянки (частина контуру № 199 на плані), площею 1,3427 га., в землі запасу Великолазівської сільської ради з послідуючим оформленням права власності, достовірно знаючи, що не має повноважень на відмову від земельних ділянок, а також, що вказана ним мета, у відповідності до вимог ст. 149 Земельного кодексу України, не може бути підставою для відмови від частини земельних ділянок. . ,

- 14.05.07 документ за вих. №123 до голови Ужгородської РДА та голови Великолазівської сільської ради про те, що на землях радгоспу існує мікрорайон « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та радгосп-завод « ІНФОРМАЦІЯ_3 » дає згоду на вилучення земельної ділянки розміром 15 га в мікрорайоні «Горяни» у запас Великолазівської сільської ради. Вказаний документ засвідчив власним підписом як директор підприємства та скріпив печаткою, достовірно знаючи, що прийняття рішень щодо казаних земельних ділянок не віднесено до його компетенції,

- 28.11.2007 лист за №201 до центру Державного земельного кадастру в Закарпатській області з проханням «виготовити проект відводу кварталу забудови мікрорайону «Горяни» на території Великолазівської сільської ради для індивідуального житлового будинку», і в ході виконання проекту ОСОБА_4 умисно, незаконно склав та видав висновок про можливість передачі земельних ділянок у власність третім особам, погодивши ситуаційні та кадастрові плани, з відміченим місцем розташування земельних ділянок, які в подальшому були передані у приватну власність третім особам, хоча достовірно знав, що підписання таких документів можливе тільки за умови отримання дозволу Міністерства аграрної політики України.

Таким чином, внаслідок умисних дій службової особи ОСОБА_4 , який склав та видав ряд завідомо неправдивих офіційних документів земельні ділянки загальною площею 22, 0449 га, які перебували у власності держави та згідно «Класифікації видів цільового призначення земель при веденні державного земельного кадастру та державного реєстру земель» за видами цільового призначення відносились до «ріллі» загальною площею 17,1229 га., вартістю 141433,39 гривень, та пасовищ загальною площею 4,9220 га., вартістю 14 502,00 гривні, незаконно були передані у власність-іншим фізичним особам, чим державним інтересам завдано матеріальних збитків на загальну суму 155 935,39 гривень, яка у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто спричинено тяжкі наслідки.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.366 КК України - службове підроблення, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки.

У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України. Також повідомив суд, що йому відомі наслідки закриття кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності Смоляра за ч.2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" вказано, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 364 КК України, - зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави, та за ч.2 ст. 366 КК України, - службове підроблення, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки.

У відповідності до ст. 12 КК України злочини, за вчинення яких обвинувачується ОСОБА_4 відносяться до категорії нетяжкого та тяжкого злочину.

Відповідно до приписів п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минув строк п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, подія кримінального правопорушення, у вчиненні якої обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце 28.11.2007 року тобто на даний час минуло більше 10 років, що є підставою для застосування положень п.п. 3,4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

При цьому Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в ухвалі від 28.09.2017 у справі 1505/11011/2012 роз`яснив, що, виходячи із системного аналізу ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України та роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», у випадку повного визнання обвинуваченим своєї вини та подачі ним клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен винести відповідну ухвалу про закриття кримінального провадження без призначення покарання.

Враховуючи те, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся, не переривався та на день розгляду справи закінчився, суд приходить до переконання, що клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 та п.4 ч.1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальні провадження за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 371, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 29.01.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта за експертною спеціальністю «оцінка земельних ділянок» в розмірі 3072,00 грн., та за проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 736,56 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1