УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києві, в режимі відеоконференції клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 в рамках кримінального провадження №0000004 від 04.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 в рамках кримінального провадження №0000004 від 04.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що 14.05.2024 в рамках кримінального провадження №0000004 від 04.01.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання сторони обвинувачення та накладено арешт на майно, вилучене 26.03.2024 за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, підозрюваний вважає такий арешт необґрунтованим та накладеним із порушенням вимог чинного КПК України.

Так, вилучення зазначених в ухвалі речей відбулося 26.03.2024, а рішення слідчого судді про накладення на них арешту лише 14.05.2024 року. У свою чергу, за вказаною адресою здійснює свою професійну діяльність адвокат ОСОБА_7 . Враховуючи, що вказане приміщення є офісом адвоката, проведення в ньому обшуку із подальшим вилученням виявленого заборонено законодавством. Однак слідчою суддею Шевченківського районного суду м. Києва, залишивши поза увагою наведене, надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, підозрюваний у своєму клопотанні звертає увагу, що за вказаною адресою також знаходилося майно його малолітніх дітей, прикраси, грошові кошти, які надавалися як допомога багатодітній родині та виплати від Канади. Таким чином, орган досудового розслідування незаконно вилучив вказане майно та позбавив сім`ю можливості нормально утримувати трьох дітей.

Так, вилучене майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, не є таким, що здобуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому, накладений арешт підлягає скасуванню.

При цьому, сама ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_7 не є фігурантами даного кримінального провадження, не мають жодного відношення до розслідуваних в рамках даного провадження обставин. Вилучені мобільні телефони, що є власністю дітей, необхідні їм для навчання в умовах дистанційної форми навчання, тим паче беручи до уваги, що слідчими проведено необхідні експертизи у ході яких виявлено, що вилучені пристрої не містять в собі важливої для провадження інформації.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 подане раніше клопотання підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав. Також додав, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає його дружина, у якої 26.03.2024 проведено обшук. При цьому, слідча суддя прийняла рішення про арешт вилучене у ході обшуку майна лише 14.05.2024, тобто із порушенням процесуального строку. Підозрюваний звернув увагу, що серед вилученого майно відсутні його мобільні телефони. Так, вилучена техніка була оглянута слідчими, встановлено, що такі телефони належить його дружині та дітям. Також зазначив, що вказаною квартирою у 2023 році користувався адвокат ОСОБА_7 як офісом для здійснення своєї професійної адвокатської діяльності, а відтак слідчими вилучено і його мобільний телефон - Iphone чорного кольору. Крім того, зауважив, що з автомобіля Volvo знято арешт. Запевнив, що вилучені у ході обшуку ключі - від квартир та автомобілів його та дружини, ювелірні прикраси здобуті не злочинним шляхом. Дружина не є фігурантом даного провадження, а вилучене майно не є речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Підсумовуючи, підозрюваний ОСОБА_3 зазначив, що у подальшому арешті вилучених 26.03.2024 речей, відпала потреба, а тому, такий арешт підлягає скасуванню.

Захисник ОСОБА_4 у ході судового розгляду долучив свої письмові доповнення, з яких вбачається, що лише частина вилученого майна належить самому підозрюваному ОСОБА_3 , частина - дружині ОСОБА_5 , а частина - дітям. Так, сторона захисту вважає, що слідча суддя при вирішенні питання про арешт вилученого майна не дослідила та не надала оцінку доказам сторін, а тому, помилково прийшла до висновку про необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні органу досудового розслідування майно. Так, матеріали провадження не обґрунтовують твердження сторони обвинувачення, що таке майно здобуте злочинним шляхом та підлягає спеціальній конфіскації. При цьому, адвокат звернув увагу, що слідчою суддею вирішено питання про арешт із порушенням процесуального строку.

Власниця майна ОСОБА_5 підтвердила, що частина вилученого майна є саме власністю дітей, гроші є збереженнями, а золоті прикраси належать їй та дітям.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання підозрюваного ОСОБА_3 , вказуючи, що таке клопотання подане неуповноваженою особою. Вважає ухвалу слідчого судді про арешт майна законною та обґрунтованою. Так, наразі необхідність в подальшому обмеженні прав власників у формі арешту майна не відпала. Досудове розслідування завершено, наразі триває стадія відкриття матеріалів кримінального провадження. Так, із показів свідків вбачається, що номери телефонів, вилучених під час вказаного обшуку, збігаються з тими, що використовувалися у своїй протиправній діяльності підозрюваним. Фактично ОСОБА_3 ними не користувався. Також зауважив, що слідчий обіцяв повернути дружині ОСОБА_5 всі речі, які не мають значення для даного кримінального провадження, однак ще не встиг цього зробити.

Вислухавши думку учасників провадження, ретельно дослідивши клопотання, а також надані стороною захисту у ході судового розгляду документи, слідча суддя прийшла до таких висновків.

Як встановлено у ході судового розгляду клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про скасування арешту майна, 26.03.2024 проведене обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено майно, зазначене у клопотанні.

У свою чергу, 14.05.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на вилучене майно.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ст. 174 КПК України закріплює, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Так, згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Так, вимоги абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачаються, що обов`язок доведення, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Так, у судовому засіданні встановлено, що мобільний телефон «SAMSUNG», IMEI: НОМЕР_1 , темно-синього кольору, з номером м.т. оператора «Lifecell» НОМЕР_2 ; мобільний телефон «SAMSUNG» темно-синього кольору, IMEI: НОМЕР_3 ; з номером м.т. оператора «Lifecell» НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «iPhone» чорного кольору (пароль не надано); мобільний телефон марки «iPhone» синього кольору (пароль не надано); мобільний телефон «SAMSUNG» синього кольору, IMEI: НОМЕР_5 , з номером м.т. оператора «Lifecell» НОМЕР_6 ; стартові пакети оператора «Lifecell» та конверти з стартових пакетів з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_4 , НОМЕР_9 , НОМЕР_4 (конверт), НОМЕР_10 (разом з конвертом), НОМЕР_2 (карта без сім-чипа); стартовий пакет оператора «T-Mobile», PUK-код: НОМЕР_11 ; стартовий пакет НОМЕР_12 ; стартовий пакет оператора «Київстар» з м.т. НОМЕР_13 , належать дружині підозрюваного ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та їх дітям, а тому, подальше втручання у мирне право власності вказаних осіб слідча суддя не вбачає підстав. При цьому, як вказано і прокурором у судовому засіданні, сам підозрюваний ОСОБА_3 вказаними мобільними телефонами не користується, оскільки останні йому не належать.

Щодо брелка чорного кольору з написом «Volvo»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_14 ; слідча суддя звертає увагу, що потреба у подальшому арешті такий речей відсутня з огляду на те, що арешт на сам транспортний засіб Volvo, д.н.з. НОМЕР_14 , скасований ухвалою Київського апеляційного суду від 29.08.2024 року.

В частині вилученого посвідчення №0036/2022 та документів на ім`я ОСОБА_5 , та її дітей, слідча суддя не вбачає підстав для подальшого арешту такого майна, враховуючи, що речі не стосуються обставин, що встановлюються в рамках кримінального провадження №0000004 від 04.01.2023, не відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

У свою чергу, відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Так, прокурором у судовому засіданні не спростовано доводи сторони захисту про необхідність скасування арешту на зазначене вище майно, не надано слідчій судді переконливих аргументів, що у подальшому арешті вилучених у ході проведення обшуку 26.03.2024 речей вбачаються ознаки речових доказів, а відтак, накладення арешту сприяє встановленню важливих для даного кримінального провадження обставин.

Разом з тим, в частині іншого вилученого майна слідча суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання підозрюваного ОСОБА_3 з огляду на те, що клопотання сторони захисту із доданими до нього матеріалами не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024, що дає слідчій судді підстави дійти висновку, що необхідність арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 в рамках кримінального провадження №0000004 від 04.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 170, 171, 173, 174, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання підозрюваного ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року в рамках кримінального провадження №0000004 від 04.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, на майно, вилучене 26 березня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «SAMSUNG», IMEI: НОМЕР_1 , темно-синього кольору, з номером м.т. оператора «Lifecell» НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «SAMSUNG» темно-синього кольору, IMEI: НОМЕР_3 ; з номером м.т. оператора «Lifecell» НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «iPhone» чорного кольору (пароль не надано); мобільний телефон марки «iPhone» синього кольору (пароль не надано);

- мобільний телефон «SAMSUNG» синього кольору, IMEI: НОМЕР_5 , з номером м.т. оператора «Lifecell» НОМЕР_6 ;

- стартові пакети оператора «Lifecell» та конверти з стартових пакетів з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_4 , НОМЕР_9 , НОМЕР_4 (конверт), НОМЕР_10 (разом з конвертом), НОМЕР_2 (карта без сім-чипа);

- стартовий пакет оператора «T-Mobile», PUK-код: НОМЕР_11 ;

- стартовий пакет НОМЕР_12 ;

- стартовий пакет оператора «Київстар» з м.т. НОМЕР_13 ;

- брелок чорного кольору з написом «Volvo» ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_14 ;

- посвідчення № НОМЕР_15 ;

- документи на ім`я ОСОБА_5 , та її дітей.

В іншій частині у задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 30 вересня 2024 року о 16 год. 40 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1