Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року Справа № 607/20203/23

Номер провадження1-в/608/97/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання засудженого ОСОБА_5 про декриміналізацію діяння

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про застосування дії Закону України № 11068 від 09.08.2024 про декриміналізацію в частині ч. 4 ст. 185 КК України вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.02.2024 та закриття епізодів в даному кримінальному провадженні. В клопотанні засуджений ОСОБА_5 просить переглянути діючий вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.02.2024, яким його засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Відносно ч. 4 ст. 185 КК України просить застосувати норму діючого закону України № 3886-ІІ про декриміналізацію, де сума крадіжки не перевищує 3028 гривень та закрити в більшості епізодів кримінальне провадження.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять задовільнити з підстав, наведених в клопотанні.

Прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 не заперечує щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки, воно відповідає вимогам діючого законодавства. Вважає клопотання підставним та обґрунтованим.

Розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд прийшов до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58 ,частини першої статті 62 Кримінального кодексу України ), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу. Відповідно до п.13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримі6нального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 КК України .

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2023 року становив 2684 грн, а 50% від його розміру становили 1342 гривні.

ОСОБА_5 засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.02.2024 за : ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану; ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; ч.4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж),вчинене повторно, в умовах воєнного стану; ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Вирок набрав законної сили 11 березня 2024 року.

За вироком суду ОСОБА_5 вчинив крадіжки чужого майна : 10 липня 2023 року, вартість викраденого майна становить 2216, 02 гривень; 02 вересня 2023 року, загальна вартість викраденого майна становить 642 гривні 80 копійок; 03 вересня 2023 року, вартість викраденого майна складає 561, 20 гривню; 12 вересня 2023 року, вартість викраденого майна становить 371, 53 гривню. Крім того, 15 вересня 2023 року ОСОБА_5 заволодів чужим майном, шляхом зловживання довірою, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 1620 гривень.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вартість заподіяної ОСОБА_5 матеріальної шкоди за епізодами викрадення чужого майна становила: 10 липня 2023 року - 2216, 02 гривень; 02 вересня 2023 року - 642 гривні 80 копійок; 03 вересня 2023 року - 561, 20 гривню; 12 вересня 2023 року - 371, 53 гривню; 15 вересня 2023 року за епізодом заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою - 1620 гривень.

Вказані суми є меншими за розмір, за яким відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме: 2684 гривні, тому суд вважає, що вчинені ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, за даними епізодами, не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною кримінального кодексу України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи те, що відповідно до положень Закону України №3886-ІХ, сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності - збільшилася, суд вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Також, суд при прийнятті рішення враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.10.2024 по справі № 278/1566/21, відповідно до якої із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-ІХ, кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподаткованих мінімумів. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Як наслідок, для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподаткованих мінімумів, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК України.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання засудженого підлягає задоволенню, у зв`язку з чим, вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2024 року підлягає зміні, а кримінальне провадження стосовно засудженого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України,ч. 2 ст. 190 КК України , за епізодами крадіжок від : 10 липня 2023 року, 02 вересня 2023 року, 03 вересня 2023 року, 12 вересня 2023 року та за епізодом заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою від 15 вересня 2023 року - закриттю на підставі п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 4, 5, ст. 74 Кримінального кодексу України, ст. ст. 284, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України за епізодами від 10 липня 2023 року, 02 вересня 2023 року, 03 вересня 2023 року, 12 вересня 2023 року та 15 вересня 2023 року - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Вважати ОСОБА_5 засудженим:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим вважати ОСОБА_5 засудженим до остаточного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Згідно з оригіналом

Суддя:/підпис/

Ухвала набрала законної сили року.

Оригінал ухвали знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи № 607/20203/23.

Суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано « » року

Секретар: