Справа № 519/1313/24
Провадження № 1-кс/519/337/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 м. Южне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку ч.4 ст.107 КПК України клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000172 від 10.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.09.2024 приблизно о 09 год. 46 хв. на блок-посту № НОМЕР_1 , що розташований на автодорозі М-14 Одеса- Мелітополь-Новоазовськ в межах Фонтанської ОТГ Одеського району Одеської області було зупинено транспортний засіб марки « АЗЛК» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході перевірки документів в якого, останній надав працівникам поліції тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ серії НОМЕР_3 з ознаками підробки (ЄО 4920)

06.09.2024 в період часу з 10:30 год. до 11:20 год., проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості розташованої за адресою: автодорога М-14 Одеса- Мелітополь-Новоазовськ в межах Фонтанської ОТГ Одеського району Одеської області, в ході якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено: тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вилучені в ході оглядів предмети та речі зберегли на собі сліди кримінального проступку та мають ознаки речових доказів, передбачені ст. 84 КПК України, а відомості, установлені під час проведення вказаних слідчих (розшуковик) та інших процесуальних дій, будуть використані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні.

За даним фактом 07.09.2024 розпочато кримінальне провадження №0000172 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судове засідання не з`явився, згідно наданої заяви просив розглядати клопотання за її відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, із заявами та клопотаннями до слідчого судді не звертався.

Мотиви суду.

Вивчивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків відноситься можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання відділення поліції №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінального проваджені, відомості про яке 07.09.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 06.09.2024 в період часу з 10:30 год. до 11:20 год., проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості розташованої за адресою: автодорога М-14 Одеса- Мелітополь-Новоазовськ в межах Фонтанської ОТГ Одеського району Одеської області, в ході якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено: тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 .

Постановою старшого дізнавача від 07.09.2024 вказаний тимчасовий дозвіл на право керування визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Аналізуючи викладені вище обставини, слідчий суддя вважає, що у даному випадку наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та у органу досудового розслідування існує можливість його використання у якості доказу у кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у право власності.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними завданням кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки проводяться першочергові слідчі дії, це сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, та завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

Керуючись статтями 132, 167-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000172 від 10.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною власнику та іншим особам розпоряджатись та користуватись ним.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1