№ 207/4061/24
№ 1-кп/207/344/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року и.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000013 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вільногірська, Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня спеціальна, працює покрівельником в ТОВ «Керуюча компанія «Лідер-Комфорт», не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 21.04.2017 вироком Вільногірського міського суду за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки; на підставі ст.ст.75,76, ч.1 п.1, п.2 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 13.11.2018 вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання строком на 1 місяць за вироком Вільногірського міського суду від 21.04.2017;

- 29.11.2021 вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська за ч.3 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70, ч.2 ст.70, ч.3 ст.79 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 22.03.2022 звільнений з ДУВП №4 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року, більш точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , спілкувався за допомогою мобільного телефону з невстановленою особою, відносно якої виділено матеріали в окреме кримінальне провадження (далі невстановлена особа), та в ході спілкування у них спільно виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, а саме шляхом розміщення в соціальній мережі «Facebook» оголошення про продаж деревини, не маючи при цьому наміру на реальне виконання умов договору

Реалізуючи спільний протиправний умисел, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення та заволодіння чужими грошовими коштами, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , в невстановлені в ході досудового розслідування місці, дату та час, розмістила в соціальній мережі «Facebook» оголошення про продаж дров та залишила для зв`язку номер мобільного телефону з сім-карткою оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 .

В подальшому, 06.01.2024, ОСОБА_7 зателефонував на вищевказаний номер телефону невстановленій особі з метою купівлі деревини та після телефонної розмови і під час переписки в меседжері «Viber», яка, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , підтвердила наявність у них вказаного в оголошенні товару та повідомила, ОСОБА_7 , будучи введеним в оману, діючими за попередньою змовою групою осіб невстановленою особою та ОСОБА_5 , будучи впевненим у наявності в останніх вказаного в оголошенні товару, 06.01.2024 о 15:33 годині перевів з власної банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 , перерахував грошові кошти в сумі 6000 грн на картковий банківський рахунок АТ «Акцент- Банк» № НОМЕР_3 , який на той час був підконтрольний ОСОБА_5 .

Того ж дня, ОСОБА_5 , діючи в групі з невстановленою особою, з метою реалізації спільного протиправного умислу, отримавши від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 6 000 грн. на вищевказаний картковий рахунок, будь-яких обов`язків по доставці замовленого товару не виконали та розпорядилися отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 6 000 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою ліц, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

22 липня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Зміст вказаної угоди про визнання винуватості свідчить про те, що підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами та надати достовірну та повну інформацію, що стосується всіх фактів цієї справи, а також факти, які йому відомі щодо вчинення іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.

Також сторонами узгоджено покарання та згода підозрюваного на його призначення.

Зокрема, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.190 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. Враховуючи згоду підозрюваного на співпрацю з правоохоронними органами, сторони погодилися на його звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.75 КК України.

Крім того, в угоді передбачені наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди.

В судовому засіданні, прокурор просив суд, затвердити вказану угоду про винуватість, проти чого не заперечували підозрюваний та його захисник, підтвердивши умови угоди, добровільність її укладення, своїх підписів та узгодженої міри покарання в угоді з боку підозрюваного ОСОБА_5 , який в судовому засіданні повністю визнав себе винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.190 КК України

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився.

Потерпілим у наданій на ім`я слідчого розписці зазначено, що він отримав відшкодування майнової шкоди від підозрюваного ОСОБА_5 , тому претензій майнового характеру до останнього не має, проти укладення між підозрюваним та прокурором угоди про визнання винуватості не заперечує.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним суд враховує наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження або відмову в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст.470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри); наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Відповідно до приписів ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Зміст угоди про визнання винуватості від 22.07.2024, яка укладена між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 свідчить про те, що підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.190 КК України та зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами та надати достовірну та повну інформацію, що стосується всіх фактів цієї справи, а також факти, які йому відомі щодо вчинення іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.

При цьому сторони погодилися щодо призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.190 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, а також враховуючи згоду підозрюваного на співпрацю з правоохоронними органами, сторони погодилися на його звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.75 КК України.

У вказаній угоді зазначено, що сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч.2 ст.473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 та ст.424 КПК України.

Також, з угоди про визнання винуватості вбачається, що у разі невиконання цієї угоди відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та по закінченні строків, визначених розділом 3 цієї угоди, звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку. Крім того, підозрюваний розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що вина ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження, його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Перевіряючи угоду про визнання винуватості в частині призначення міри покарання на відповідність вимогам Кримінального кодексу України, суд вважає, що вона узгоджена в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, відповідає тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого, який визнає себе винуватим повністю та розкаюється у вчиненому.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд доходить до висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , яким вважає необхідним затвердити угоду про визнання ним винуватості та визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314 -316, 368, 370, 373, 376, 468-469, 472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 липня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , визнати виннним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1