Справа № 610/3191/24
Провадження № 1-в/610/99/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія подання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку стосовно

ОСОБА_3 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Фурманов Іванівської області РФ, зареєстрований і проживав до затримання в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

засудженого 06.09.2022 Любарським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ст. 395, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України до 5-ти років позбавлення волі,

початок строку: 10.10.2021, кінець строку: 10.10.2026,

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2024 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло подання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання щодо приведення вироку Любарського районного суду Житомирської області від 06.09.2022 стосовно засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024.

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 засуджений вироком Любарським районним судом Житомирської області від 06.09.2022 за кримінальні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 2 ст. 185 КК України, вчинені 16.05.2020, 17.05.2020 та 04.06.2021, яким було завдано матеріальну шкоду в сумі 998,33 грн, 1 200 грн та 2041,67 грн відповідно, що за кожним епізодом складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 07.10.2022.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення.

Вищенаведене стало підставою для звернення ДУ "ПВК (№ 17)" до суду з цим поданням.

Представник ДУ "ПВК (№ 17)" в судове засідання не прибув, матеріали подання містять заяву про розгляд подання за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_4 подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення подання ДУ "ПВК (№ 17)" не заперечував, просив розглядати за його відсутності.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не доставлений, подав заяву про розгляд подання за його відсутності, від проведення судового в режимі відеоконференції відмовився.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши подання та долучені до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Любарського районного суду Житомирської області від 06.09.2022 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 4-х років, 6-ти місяців позбавлення волі, за ч. 1 ст. 162 КК України до 2-х років обмеження волі, за ст. 395 КК України до 6-ти місяців арешту, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначено остаточне покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 07.10.2022.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питання, передбаченого п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (далі Закон № 3886-IX), яким, зокрема, було внесено зміни до ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку від 06.09.2022 вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив: 16.05.2020, 17.05.2020 та 04.06.2021, сума завданої шкоди склала 998,33 грн, 1 200 грн та 2 041,67 грн.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 102,00 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 051 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України (епізоди від 16.05.2020 та 17.05.2020), розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 102 грн (1 051?2=2 102).

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 135 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (епізод від 04.06.2021), розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 270 грн (1 135?2=2 270).

Як убачається з подання та доданих до нього матеріалів, за вироком від 06.09.2022 діями ОСОБА_3 , відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, було заподіяно матеріальну шкоду: 1) за епізодом від 16.05.2020 в розмірі 998,33 грн, 2) за епізодом від 17.05.2020 1 200 грн, 3) за епізодом від 04.06.2021 2 041,67 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також кореспондуються з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_3 майна за епізодами від 16.05.2020 та 17.05.2020 становила 998,33 грн та 1 200 грн відповідно, тобто сума завданої шкоди була меншою за розмір з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме у 2020 році 2 102 грн, то суд вважає, що вчинені обвинуваченим 16.05.2020 та 17.05.2020 таємні викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, підлягають виключенню як такі, що з урахуванням вищенаведеного, не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України.

Вартість таємно викраденого 04.06.2021 ОСОБА_3 майна становила 2 041,67 грн. Отже сума завданої шкоди 04.06.2021 була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме у 2021 році 2 270 грн, то суд вважає, що вчинене засудженим 04.06.2021 таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, також підлягає виключенню як таке, що не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 5, 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", ч. 5 підрозділом 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, стосовно засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Любарського районного суду Житомирської області від 06.09.2022 за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирок Любарського районного суду Житомирської області від 06.09.2022 в частині призначення ОСОБА_3 покарань за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України та в частині призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України у виді 5-ти років позбавлення волі, залишити без змін.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначених покарань підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1