Справа №463/6947/24
Провадження №1-кс/463/5634/24
УХВАЛА

слідчого судді

02 серпня 2024 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановила:

До Личаківського районного суду міста Львова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, якою скаржник просить зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові внести до ЄРДР відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення та почати досудове розслідування.

Скарга мотивована тим, що 25 березня 2024 року ОСОБА_3 поданодо Територіального управління, розташованого у місті Львові (вул. Кривоноса, 6, м. Львів, 79008) заяву про злочин вчинений командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , оскільки за його зверненням розпочато досудове розслідування відносного нього за №0000298 від 24.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України. В ході розслідування кримінальне провадження 20.11.2023 було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Вказана заява про злочин безпідставна, відповідно вказане кримінальне провадження аналогічно, оскільки він, ОСОБА_3 , перебував на стаціонарному лікуванні. Таким чином командиром військової частини вчинено кримінальне провадження, передбачене ч.2 ст.383 КК України. Станом на дату подання цієї скарги Територіальне управління, розташованого у місті Львові не повідомило заявника про внесення відомостей до ЄРДР за заявою про злочин від 25.03.2024, що є порушеним приписів статті 214 КПК України. Зазначена бездіяльність уповноваженої особиТериторіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, на думку скаржника суперечить положенням ч.1 ст.214 КПК України, яка закріплює обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та вручити памятку про права та обов`язки потерпілого. Враховуючи наведене вважає, що органом досудового розслідування порушено вимоги ст.214 КПК України. Тому просить зобов`язати посадову особуТериторіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, внести відомості до ЄРДР за заявою про злочин.

Протоколом автоматизованого визначення слідчого судді від 24.07.2024 визначено слідчу суддю ОСОБА_1 для розгляду скарги.

Ухвалою слідчого судді від 24.07.2024 відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду на 26.07.2024. 26.07.2024 розгляд справи відкладено з метою зв`ясування обставин по справі на 30.07.2024. 30.07.2024 скаргу знято з розгляду у зв`язку із зайнятістю судді в іншому судовому провадженні. Судове засідання по розгляду скарги призначено на 02.08.2024.

Скаржник до початку розгляду справи по суті подав заяву про слухання справи у його відсутності, просив таку задовольнити.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідча суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Представник ТУ ДБР у місті Львові в судове засідання не з`явився, скерував письмові заперечення на скаргу. Причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд скарги без його участі не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Слідча суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Глави 3 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298 (далі - Положення), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, об`єктивні дані, які свідчать про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи приписи ч.1 ст.2, п.10 ч.1 ст.3, ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України можливо зробити висновок, що однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є повідомлення/виявлення діяння/бездіяльності, яке містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу кримінального правопорушення, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.

Згідно висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18, за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону кримінального правопорушення і характеризують суспільно-небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діянням та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого кримінального правопорушення, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться у повідомленні про кримінальне правопорушення, за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Обставини щодо наявності чи відсутності суспільно небезпечного діяння у діях чи бездіяльності особи можуть бути встановлені лише після проведення дій, визначених главою 20 КПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.03.2024 ОСОБА_3 в порядку ст. 214 КПК України подав до ТУ ДБР у місті Львові заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 України.

На час розгляду скарги відомості за його заявою до ЄРДР не внесено.

При дослідженні змісту заяви слідчою суддею встановлено, що у ній ОСОБА_3 стверджує про вчинення злочину командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , оскільки за його зверненням розпочато досудове розслідування відносного нього за №0000298 від 24.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України. В ході розслідування кримінальне провадження 20.11.2023 було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Вказана заява про злочин безпідставна, відповідно вказане кримінальне провадження аналогічно, оскільки він перебував на стаціонарному лікуванні. Враховуючи наведене вважає, що командиром військової частини вчинено кримінальне провадження, передбачене ч.2 ст.383 КК України.

Аналізуючи заяву скаржника про вчинення кримінального правопорушення та додатки до неї, слідча суддя встановила, що у такій заяві зазначений короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України, тому її можна вважати належною правовою підставою для вжиття органом досудового розслідування дій, передбачених ст. 214 КПК України.

За вищенаведених обставин слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на викладені скаржником факти у його заяві про вчинення кримінального правопорушення, неможливо однозначно стверджувати про відсутність подій чи складу кримінального правопорушення, натомість зазначені у заяві обставини мають бути перевірені органом досудового розслідування, шляхом внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, за такого скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Що ж стосується прохальної частини скарги щодо зобов`язання слідчого вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, та допитати їх як потерпілих, то слід зазначити, що слідчий суддя не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, у тому числі і функцію процесуального керівництва досудового розслідування, а також втручатись у закріплену ст. 40 КПК України процесуальну самостійність слідчого, а тому така вимога не підлягає до задоволення.

Беручи до уваги наведене, керуючись статтями 303-307, 369-372 КПК України, слідча суддя

постановила:

скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задовольнити частково.

Зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 25.03.2024 у строки, визначені ст. 214 КПК України.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_1