УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві по вул. М. Кривоноса, 25, заяву підозрюваного ОСОБА_4 в інтересах якого діє захисник - адвокат ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0000027 по справі ун. №760/29124/24,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора, про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000027 (справа №760/29124/24), яке відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями передане на розгляд слідчому судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6

19.11.2024 р. підозрюваний ОСОБА_4 , в інтересах якого діє захисник ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_5 подали заяву про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_6 від участі у розгляді клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000027 (справа №760/29124/24).

Вказаний відвід підозрюваний подав в письмовому вигляді безпосередньо через канцелярію суду 19.11.2024 р. (вх. №75972).

Так, за результатами автомотизованого розподілу судової справи між суддями вказана заява про відвід передана на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2024 р. на розгляд судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Судовий розгляд вказаної заяви про відвід слідчому судді був призначений в цей же день на 17 год. 50 хв. з належним повідомленням усіх учасників.

Заява про відвід обгрнутована наступним.

Так, підозрюваний в своїй заяві посилається на те, що слідчим суддею ОСОБА_6 вже розглядалось дві справи за його участю в рамках кримінального провадження №0000027. Перша справа - це скарга на повідомлення про підозру від 20.06.2024 р., у якій було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 . Друга справа - клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку автомобіля ОСОБА_4 , якою було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вказане тимчасове вилучене майно. На думку підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ведення судового процесу розгляду вказаних справ та висловлювання слідчого судді в судовому засіданні свідчать про упередженість та особисту заінтересованість у розгляді справ на користь правоохороного органу. На переконання підозрюваного це є відкритим втручанням слідчого судді у досудове розслідування, що знов ж так підтверджує її упередженість та особисту заінтересованість. Окрім того вказано на те, що повного тексту ухвал за результатами розгляду вказаних справ не було виготовлено вчасно, з огляду на що підозрюваний був позбавлений можливості на оскраження рішень в апеляційному порядку.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний заявлений відвід підтримали, вважали за необхідне його задовольнити з наведених у ньому передумов.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви про відвід судді з огляду на відсутність на те передумов регламентованих ст. 75 КПК України.

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 будучи повідомленою про дату та час судового розгляду, в судове засідання не прибула, відповідно до положень ст. 81 КПК України пояснень по суті заяви не надала.

Враховуючи положення вказаної статті, її неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Вивчивши заяву підозрюваного про відвід, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку учсаників розгляду, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10.12.2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. theUnitedKingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі ВеттштайнаWettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 08 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Тобто, наведене вказує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

В цій ситуації, із предмета та меж судового розгляду провадження, у якому заявлено відвід, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість слідчого судді ОСОБА_6 щодо учасників провадження або обставин цієї справи, чи її необ`єктивність при її розгляді.

Не встановлено і інших підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд клопотання вказаним слідчим суддею та викликали необхідність її відводу, як і інформації, яка б вказувала на те, що слідчий суддя ОСОБА_6 не є безсторонньою, адже особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного, як наслідок побоювання захисника та підозрюваного, що слідчий суддя є небезстороннім не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Сама ж по собі незгода з процесуальними діями судді у провадженні, чи постановленими ним процесуальними рішеннями не є підставою його відводу, а свідчить лише про незгоду підозрюваного та його захисника з прийнятими слідчим суддею рішенями в рамках кримінального провадження.

У справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03.07.2019 року Верховний Суд сформував позицію про те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Схожа позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 07.09.2017 року № 46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів.

В ході розгляду заяви про відвід, також не встановлено з боку слідчого судді ОСОБА_6 умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

Як наслідок, висловлені заявником доводи, які обумовлюють відвід слідчого судді, у супереч вимог ст.ст. 22, 26 КПК України, є неспроможними та сумнівними за своєю суттю, оскільки не "випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту", через що, вважаю заяву про відвід за своєю суттю такою, що не ґрунтується на вимогах ст.ст. 75, 76 того ж Кодексу, у зв`язку з чим остання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1-29, 75, 76, 80, 81, 369-372, 376, 416 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_4 , в інтересах якого діє захисник - адвокат ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0000027 по справі ун. №760/29124/24 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1