465/2641/23
1-кп/465/154/24
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

30.09.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

Франківським районним судом м. Львова здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0000129 від 12.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 319 КПК України 16.08.2024 судовий розгляд розпочато спочатку.

Оскільки термін перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 14.10.2024, а розгляд кримінальної справи триває, прокурором внесено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявність раніше врахованих ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати і їм не можна запобігти шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Зокрема, існує ризик переховування від суду, оскільки злочин, який інкримінується йому, є особливо тяжким і, у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у його вчиненні, можливе призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для переховування обвинуваченого від суду.

Також обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні. Указаний ризик не зменшився, а навпаки посилився, оскільки до зміни складу суду судові засідання відкладалися у зв`язку із систематичною неявкою потерпілого, від якого до суду, через сторону захисту надійшла заява про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого. Однак, обставини складання зазначеної заяви з`ясувати не можливо до проведення допиту потерпілого.

За місцем проживання (Закарпатська обл., Великоберезнянський район смт. Великий Березний) ОСОБА_4 офіційних доходів не має, є неодруженим, не має на утриманні осіб, які потребують піклування, а отже не має міцних соціальних зв`язків, що також вказує на існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на викладене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків як обвинуваченого, щодо нього необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, без визначенням розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зважаючи на особу підозрюваного, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не в силі.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Як встановлено в судовому засіданні, ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які востаннє підтверджені ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16.08.2024 при продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, є достатньо підстав вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення та переховуватись від суду. Судове провадження до спливу строку тримання під вартою не завершено, потерпілий, відповідно до установленого порядку дослідження доказів, не допитувався. У цьому кримінальному провадженні покази потерпілого є основним прямим доказом сторони обвинувачення. При цьому, сторона обвинувачення наполягає на обґрунтованості ризику незаконного впливу ОСОБА_4 на потерпілого, для зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності. З огляду на указаний ризик, суд також не може залишити поза увагою наявність письмової заяви потерпілого про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого, яку долучено до матеріалів кримінального провадження безпосередньо в ході судового розгляду у попередньому складі суду. Також суд не може залишити поза увагою й те, що судові засідання у зазначеному кримінальному провадженні систематично відкладалися саме через неявку потерпілого.

Оскільки ризики, котрі були підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за час розгляду кримінального провадження не відпали і не зменшилися, то підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який також відсутні. Відтак, обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою до 60 днів.

Крім цього, частиною 4 ст. 183 КПК України визначено виключний перелік випадків у яких слідчий суддя, суд має право при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, а саме: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. 176, 177, 178, 182, 183, 196, 197, 331 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою на 60 днів - до 28.11.2024 включно, без права внесення застави.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити до Державної установи "Львівська установа виконання покарань № 19" для виконання.

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали складено 01.10.2024.

Суддя: ОСОБА_1