У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 07.05.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК Українидля участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000083 від 07.05.2015, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

20.08.2014 року сержант ОСОБА_3 наказом командира військової частини ПП НОМЕР_1 №25 від 20.08.2014 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду командира гармати протитанкової артилерійської батареї бригадної артилерійської групи.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Отже, з моменту оголошення рішення про мобілізацію в Україні настає особливий період.

У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного військовослужбовця захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Під час проходження військової служби, у відповідності до ст.ст. 6, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_3 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, точно й вчасно виконувати покладені на нього обов`язки.

Натомість, ОСОБА_3 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Так, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи військову службу у військовій частині ПП НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, з метою ухилитися від проходження військової служби, 01.02.2015 року до розташування військової частини ПП НОМЕР_1 без поважних причин не прибув, та відсутній на військовій службі по теперішній час, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби.

19.08.2015 слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та цього ж дня останнього оголошено в розшук.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Київ, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, військовослужбовець військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), командир гармати протитанкової артилерійської батареї бригадної артилерійської групи, сержант.

Вищенаведене підтверджується показаннями свідка: ОСОБА_4 , а також матеріалами службового розслідування за фактом неприбуття підозрюваного ОСОБА_3 на військову службу.

Органи досудового розслідування неодноразово надсилали за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного ОСОБА_3 листи з повідомленнями щодо необхідності його прибуття до Закарпатської спеціалізованої прокуратури, а також повідомлення про підозру, повістку про виклик та інші документи, але останній ігнорує ці повідомлення й переховується від органів досудового розслідування.

Розшукові заходи щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_3 , які здійснювалися на виконання ухвал слідчих суддів про надання дозволу на затримання з метою приводу від 14.02.2022, від 28.12.2022, та від 24.07.2023 результату не дали.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування; перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином; продовження підозрюваним вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

На даний час, підозрюванийОСОБА_3 переховується від органів досудового розслідування, оскільки останній усвідомлює, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі.

Разом з цим, підозрюваний ОСОБА_3 має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може й надалі не прибувати на виклики органів досудового розслідування та прокуратури без поважних причин або не повідомляти про причини свого неприбуття, тим самим затягуючи хід досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється.

Більше того, підозрюваний ОСОБА_3 й по теперішній час продовжує вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, у якому підозрюється, так як останній ще 01.02.2015 року не прибув на військову службу до місця несення військової служби без поважних причин, та відсутній на військовій службі по теперішній час, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи своє життя із проходження військової служби.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_3 , з огляду на його довготривале ухилення від явки до органу досудового розслідування, продовження вчинення по теперішній час кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального провадження, зокрема належну його процесуальну поведінку.

Беручи до уваги те, що, підозрюваний ОСОБА_3 ,з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органу досудового розслідування, продовжує вчинення кримінального правопорушення, належним чином повідомлений про підозру у вчинення кримінального правопорушення, та те, що у матеріалах наявні достатні підстави вважати, що одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не прибуде до суду за судовим викликом, до нього необхідно застосувати затримання з метою приводу для обрання йому вказаного запобіжного заходу.

В судове засідання прокурор не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органу досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом.

Місце перебування підозрюваного ОСОБА_3 , не встановлено.

Підстави затримання особи з метою приводу врегульовано ст.ст. 187-189 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

30 липня 2024 року органом досудового розслідування подано до суду клопотання про застосування до ОСОБА_3 ,. запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до статті 189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання (частина 2); розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора (частина 3).

Згідно ч.4 ст.189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

З викладених норм законодавства вбачається, що питання надання дозволу на затримання підозрюваного нерозривно повязане з вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

Відповідно до ч.2 ст.188 КПК України це клопотання може бути подане:1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

В справі наявні дані, що відповідності до вимог КПК України вживались заходи щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 , та забезпечення його явки.

Згідно до ч.4 ст. 190 КПК України слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому КПК України.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що наявна обґрунтована підозра про вчинення особою кримінального правопорушення за обставин, які зазначені вище; існують ризики, тобто наявні всі підстави для задоволення зазначеного клопотання та надання дозволу на затримання підозрюваної з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 07.05.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Київ, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), командира гармати протитанкової артилерійської батареї бригадної артилерійської групи, сержанта для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали не встановлювати.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 3) відкликання ухвали прокурором.

Після затримання ОСОБА_3 слід доставити до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, а також негайно вручити копію даної ухвали підозрюваному.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1