Справа № 131/182/22
Провадження №11-кп/801/558/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086, за апеляційною скаргою зі змінами прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_9 та апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 06.03.2024, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллінці Іллінецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого робітником ФГ «Урожай» з 19 лютого 2024 року, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шести) місяців без конфіскації майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з 24 березня 2022 року по 28 липня 2022 року з розрахунку день за день.

Початок строку відбування покарання ухвалено обчислювати з дня затримання ОСОБА_7 на виконання вироку.

Заставу, внесену на підставі ухвали Іллінецького районного суду від 24 березня 2022 року по справі 131/182/22 за ОСОБА_7 в сумі 121 620 грн. повернуто ОСОБА_10 .

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2925 грн 55 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000086, а саме: автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063» з д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий під розписку на зберігання потерпілому, ухвалено залишити власнику ОСОБА_11 ; слід одорологічного походження (спецпакет №SUD2103783), слід одорологічного походження із важеля перемикача передач (спецпакет № SUD2103784), біологічні змиви із керма автомобіля та з ручки карт водійських дверей, які зберігаються в кімнаті речових доказів Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, яка розташована за адресою: вул. Гімназійна, 32, м. Немирів Вінницького району Вінницької області, ухвалено знищити.

Скасовано арешт, накладений ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2021 року.

ВСТАНОВИВ:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у наступному.

ОСОБА_7 06 червня 2021 року близько 01:00 год., перебуваючи у АДРЕСА_3 , неподалік від вхідних воріт до центрального ринку, що знаходиться навпроти магазину «Стимул» у АДРЕСА_3 , побачив на металевих воротах до даного ринку камеру відеоспостереження ТМ «NIK VISION», яка належить потерпілій ОСОБА_12 , після чого в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Так, реалізовуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 підійшов до воріт центрального ринку та, вилізши на них, зірвав руками камеру відеоспостереження, яка була прикріплена до металевої труби у верхні частині вищевказаних воріт, після чого викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 вчинив крадіжку майна, належного потерпілій ОСОБА_12 , на суму 1072,21 грн. (одна тисяча сімдесят дві гривні 21 коп.), що підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи від 12.08.2021, згідно якого ринкова вартість досліджуваної камери відеоспостереження ТМ «NIKVISION» моделі «DS-2CE17DOT-IT5F 3.6 mm», бувшої у використанні, придатної для подальшого користування, станом на 06 червня 2021 р. складала 1072,21 грн. (одна тисяча сімдесят дві гривні 21 коп.).

Крім того, 06 грудня 2021 року, близько 10.00 години, ОСОБА_7 , знаходячись біля міні-маркету « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по вул. Європейська в м. Іллінці, Іллінецької ТГ Вінницького району, де на парко - місці вище вказаного магазину побачив автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063» із номерним знаком НОМЕР_1 .

В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Після чого, ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, сів в салон на водійське місце вищевказаного автомобіля, що належить ОСОБА_11 , після чого за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання, запустив двигун в дію та в подальшому призвів в рух автомобіль, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21063» із номерним знаком НОМЕР_1 .

В подальшому, ОСОБА_7 , зазначеним автомобілем, поїхав до багатоповерхового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де залишив транспортний засіб.

Згідно висновку транспортно-товарознавчої експертизи № CE-19/102-21/17724-АВ від 15 грудня 2021 року вартість транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21063», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , станом на 06 грудня 2021 року, складає 16650 грн. (шістнадцять тисяч шістсот п`ятдесят грн.).

Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 за ознаками обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а його дії за ч.2 ст. 289 КК України перекваліфікувати на ч.1 ст. 289 КК України, виключивши кваліфікуючу ознаку повторність та призначити покарання обвинуваченому у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що сторона обвинувачення не надала суду належних, достатніх, вагомих та допустимих доказів, які б у своїй сукупності доводили наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст. 185 КК України.

Щодо незаконного заволодіння ОСОБА_7 транспортного засобу, то сама подія кримінального правопорушення стороною захисту не оскаржується, однак кваліфікуючу ознаку повторність, на думку апелянта, слід виключити. Вважає, що до обвинуваченого можливо застосувати покарання у виді обмеження волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки ОСОБА_7 визнав вину у незаконному заволодінні транспортним засобом, щиро розкаявся, шкоди транспортному засобу не завдав і повернув власнику у належному стані.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить вирок суду першої інстанції змінити через істотні порушення вимог КПК та доповнити вказівкою, що підставі ч.7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 12.01.2022 по 24.03.2022 включно з розрахунку : три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу частково, просили закрити кримінальне провадження за епізодом крадіжки у зв`язку з декриміналізацією злочину та перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.2 ст. 289 на ч.1 ст. 289 КК України, не заперечивши проти задоволення апеляційної скарги зі змінами прокурора у кримінальному провадженні, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні, не заперечивши проти позиції сторони захисту, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно зі сформульованим судом обвинуваченням ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинене 06 червня 2021 року, яким завдано потерпілій ОСОБА_12 шкоду на суму 1072,21 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2021 року становив 2270 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становив 1135 грн. на 2021 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст. 51 ч.2 КУпАП) становили 2270 грн.

Таким чином, вартість викраденого ОСОБА_7 майна становила 1072, 21 грн., тобто, була меншою за розміром, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положення Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 сума викраденого майна, яка не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Отже, дії ОСОБА_7 на даний час не утворюють кримінально-караного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку з декриміналізацією діяння та підпадають під адміністративні правопорушення, за які передбачена адміністративна відповідальність.

Положення п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, враховуючи вимоги закону та відсутність заперечень сторони захисту, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в діях ОСОБА_7 відсутня кваліфікуюча ознака 2 ст. 289 КК України - повторність (незаконне заволодіння транспортним засобом особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України), а тому його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом і призначити покарання в межах санкції цієї частини статті та відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України змінити вирок суду першої інстанції.

При призначенні покарання колегія суддів, керуючись вимогами ст.ст. 50,65 КК України враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2018 року, офіційно працевлаштований з 19.02.2024, неодружений, має на утриманні одну малолітню дитину, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання та вважає достатнім і помірним призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі та звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Таке покарання відповідатиме таким принципам призначення покарання, як справедливість - основна засада права та індивідуалізація покарання - призначення покарання конкретній особі за конкретний злочин із урахуванням особливостей обставин справи та індивідуальних характеристик особи та буде достатнє та необхідне для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги, порушені у апеляційній скарзі зі змінами прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , колегія суддів вважає слушними з огляду на таке.

Відповідно до Закону України № 3342-IX від 23.08.2023 «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів щодо удосконалення видів кримінальних покарань», який набув чинності 28.03.2024, згідно ч.7 ст. 72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання з співвідношення три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до ухвали слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 12.01.2022 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 12.03.2022 включно.

Дію цього запобіжного заходу продовжено на підставі ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 09.03.2022 строком на два місяці до 09.05.2022.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 24.03.2022 відносно ОСОБА_7 змінено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Отже, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 діяв з 12.01.2022 до 24.03.2022.

Таким чином у строк покарання ОСОБА_7 на підставі ч.7 ст. 72 КК України необхідно зарахувати строк цілодобового домашнього арешту з 12.01.2022 по 24.03.2022 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни вироку.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 409 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 06.03.2024 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, змінити.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрити згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України перекваліфікувати на ч.1 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 289 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Доповнити вирок вказівкою, що на підставі ч.7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 12.01.2022 по 24.03.2022 включно з розрахунку : три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення, набуває законної сили з моменту оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4