ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 листопада 2024 року м. Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції з власних технічних засобів),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 від розгляду справи № 991/12105/24,

установив:

04.11.2024 до судді Вищого антикорупційного суду надійшла заява адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 від розгляду справи № 991/12105/24.

І. Суть заяви

У провадженні слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 перебуває справа № 991/12105/24 за клопотанням слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000870 від 06.11.2020.

21.10.2024 слідчий суддя ОСОБА_6 у справі № 991/11908/24 за результатами розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність прокурора та слідчого у цьому кримінальному провадженні прийняв рішення, яким відмовив у її задоволенні. Постановивши зазначену вище ухвалу, слідчий суддя ОСОБА_6 допустив істотне порушення вимог ст. 409-412 КПК України та спотворив зміст правового висновку Верховного Суду щодо визначення предметної підсудності справ Вищому антикорупційному суду.

У зв`язку з цим, 28.10.2024 підозрюваний ОСОБА_5 звернувся до Вищої Ради правосуддя зі скаргою про притягнення слідчого судді до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя ОСОБА_6 не надав правової оцінки тому, що Головне слідче управління Державного бюро розслідувань не є належним органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000870 від 06.11.2020 та у цьому кримінальному провадженні відсутня хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, яка є обов`язковою невід`ємною складовою предметної підсудності суду, та не закрив провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 .

Натомість, інший слідчий суддя Вищого антикорупційного суду закрив провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що кримінальне провадження № 0000870 не належить до підсудності Вищого антикорупційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду у справі № 757/27944/24-к постановлено ухвалу, якою констатовано, що розгляд скарги захисника ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру необхідно розглядати у Печерському районному суді м. Києва.

Також, ухвалами слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.08.2024 відмовлено у задоволенні клопотань слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань про тимчасовий доступ до речей і документів, поданих у межах кримінального провадження № 0000870 від 06.11.2020. Ухвали слідчого судді набрали законної сили з моменту їх оголошення та оскарженню не підлягають. Під час їх розгляду слідчий суддя дійшов висновку, що розгляд та вирішення цих клопотань знаходиться поза межами судового контролю слідчого судді Вищого антикорупційного суду, у зв`язку з тим, що у цьому провадженні відсутня хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 30.08.2024 скасовано ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.08.2024, чим було порушено норми ст. 309 КПК України. Як наслідок було безпідставно та незаконно позбавлено доступу до суду Державне українське об`єднання «Політехмед» та підозрюваного ОСОБА_5 .

16.07.2024 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000870 до шести місяців. Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді відмовлено.

Адвокат ОСОБА_4 у своїй заяві зазначає, що це кримінальне провадження не відноситься до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, оскільки умови, передбачені п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, які є обов`язковою невід`ємною складовою предметної підсудності суду, відсутні. За таких обставин, слідчий суддя ОСОБА_6 , постановивши ухвалу від 16.07.2024, поставив під загрозу право підозрюваного ОСОБА_5 на суд, встановлений законом. Порушення правил про підсудність є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, тому відповідні рішення (ухвали) повинні бути скасовані.

Враховуючи ці обставини, підозрюваний ОСОБА_5 побоюється, що слідчий суддя ОСОБА_6 є заангажованим, так як є очевидним той факт, що вказані обставини були безумовними підставами для самовідводу. Також, підозрюваний впевнений, що слідчий суддя ОСОБА_6 не буде об`єктивним під час розгляду клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Вказані обставини, на думку адвоката, є підставами для відводу слідчого судді ОСОБА_6 , так як наявні сумніви щодо його неупередженості та об`єктивності.

На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_4 просила відвести слідчого суддю Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 від участі у справі № 991/12105/24.

ІІ. Позиції учасників провадження

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заяву про відвід підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Зазначила, що слідчий суддя ОСОБА_6 є упередженим, оскільки він вважає, що це кримінальне провадження підсудне Вищому антикорупційному суду, а також застосував неправильне тлумачення правового висновку Верховного Суду у цьому провадженні. Також, про упередженість та необ`єктивність слідчого судді може свідчити подання підозрюваним ОСОБА_5 скарги до Вищої ради правосуддя.

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід був повідомлений належним чином, правом надання пояснень не скористався.

Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід були повідомлені належним чином. Їх неявка, за таких обставин, не перешкоджає розгляду заяви про відвід слідчого судді.

ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка судді

Вирішуючи заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити слідчому судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтями 75 та 76 КПК України.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України обставиною, що виключає участь слідчого судді у кримінальному провадженні, є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Саме зазначену норму КПК України заявляє адвокат ОСОБА_4 як підставу для відводу слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду справи № 991/12105/24.

У Рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09.04.2013 (заява № 21722/11) зазначається, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України», п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії», п. 45). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44).

Отже, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Суддею встановлено, що у провадженні слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 перебуває клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000870 від 06.11.2020 (справа № 991/12105/24, провадження № 1-кс/991/12178/24).

Підставами для відводу, відповідно до змісту заяви адвоката ОСОБА_4 , є те, що слідчий суддя ОСОБА_6 у межах цього кримінального провадження вже вирішував скарги та клопотання учасників провадження та приймав відповідні рішення, всупереч відсутності у нього таких повноважень, у зв`язку з непідсудністю кримінального провадження Вищому антикорупційному суду (1), підозрюваним до Вищої Ради правосуддя була направлена скарга на дії слідчого судді ОСОБА_6 (2).

Розглядаючи висловлені адвокатом ОСОБА_4 доводи, суддя виходить з того, що сумнів у неупередженості слідчого судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можливо було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, до зміни судді, який був визначений в порядку ст. 35 КПК України.

Дослідивши обставини справи, суддя дійшов висновку, що аргументи адвоката ОСОБА_4 не пов`язані з визначеними КПК України підставами для заявлення відводу слідчому судді. Так, зі змісту заяви про відвід не вбачається належного обґрунтування правових підстав для відводу та їх належного доведення.

На думку судді, подання адвокатом заяви про відвід стало наслідком її незгоди з постановленими слідчим суддею ОСОБА_6 судовими рішеннями у межах розгляду інших клопотань, скарг у цьому кримінальному провадженні.

Зазначені обставини самі по собі не є підставою для відводу слідчого судді від участі у розгляді справи та жодним чином не породжують об`єктивних сумнівів у його неупередженості. Такі обставини, як задоволення або відмова у задоволенні поданих учасниками кримінального провадження клопотань, скарг у межах судової справи, не виключають її подальший розгляд слідчим суддею.

Більш того, положеннями ст. 309, 392 КПК України передбачено право учасників кримінального провадження на апеляційне оскарження судових рішень, яким вони можуть скористатись у разі незгоди із прийнятим судовим рішенням, а також подання скарг та заперечень на інші ухвали слідчого судді, які під час досудового розслідування оскарженню не підлягають, під час підготовчого провадження в суді.

Вважаю доречним послатись на практику Європейського суду з прав людини, де Суд зазначає, що прийняття рішень, які можуть викликати незадоволення однієї зі сторін, не є ознакою упередженості. Прийняття таких рішень має відбуватися відповідно до принципів судочинства та з урахуванням усіх вимог, що висуваються до судового рішення. Суддя при прийнятті рішення має врахувати усі обставини справи та дослідити усі докази (рішення у справі «Jasiсski проти Польщі» від 20 грудня 2005 року, заява № 30865/96, п. 54-58). Незгода з процесуальними рішеннями судді може бути втіленою у процедурі оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, а нерозуміння правової позиції - через механізм роз`яснення процесуальних рішень судді.

Так само тлумачення адвокатом питання підсудності кримінального провадження у інший спосіб, ніж його тлумачить слідчий суддя, не може бути підставою для відводу слідчого судді.

Відповідно до Кримінального процесуального кодексу України визначення підсудності є процесуальним питанням, яке вирішується слідчим суддею, суддею в межах його дискреційних повноважень. У випадках, коли будь-яка зі сторін кримінального провадження не погоджується з рішенням слідчого судді, судді про підсудність, вона має право звернутися до вищих судових інстанцій для перегляду цього питання. Це, в свою чергу, забезпечує належний захист прав та інтересів учасників кримінального провадження, але не означає, що слідчого суддю, суддю потрібно відвести лише через інше, відмінне розуміння правових норм. Таким чином, розбіжність у правовому тлумаченні норм законодавства учасниками кримінального провадження та слідчим суддею, суддею не свідчить про упередженість судді та не пов`язана з його особистими якостями.

Направлення скарги на дії слідчого судді до Вищої Ради правосуддя з боку підозрюваного також не є підставою для відводу слідчого судді. Висловлення учасником кримінального провадження (у цьому випадку підозрюваним) незгоди з діями слідчого судді та подання відповідних скарг є його правом, що не може свідчити про упередженість або зацікавленість слідчого судді.

Будь-яких інших підтверджень упередженості слідчого судді ОСОБА_6 під час розгляду ним клопотання про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000870, судді надано не було.

Враховуючи викладене, вважаю, що у цьому випадку не встановлено жодної обставини, яка викликала б розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 , у зв`язку з чим заява адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 75, 81, 372, 376 КПК України, суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 від розгляду справи № 991/12105/24.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_8