УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову від 15 березня 2024 року прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000168 від 08 серпня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 356, частиною 1 статті 358, частинами 3, 4 статті 190 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.

В обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що Солом`янським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві проводилося досудове розслідування кримінального провадження №0000168 від 08.08.2019 року.

01.07.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 190 КК України.

В подальшому, за наслідком розгляду клопотання захисника підозрюваного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.12.2021 року письмове повідомлення про підозру скасовано, у зв`язку з порушенням вимог КПК України щодо порядку вручення повідомлення про підозру.

Однак, станом на 31.05.2024 року співробітниками Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві не усунуті дані недоліки та не повідомлення про підозру ОСОБА_5 з дотримання вимог КПК України.

На думку скаржника на сьогоднішній день порушені права потерпілого не поновлені, моральна та матеріальна шкода не відшкодовані, мета кримінального провадження не досягнута.

Крім того, скаржника зазначає, що ним 25.05.2024 року отримано лист від Солом`янської окружної прокуратури м. Києва №44-5416ВИХ-24 від 15.05.2024 року з постановою про закриття кримінального провадження №0000168 від 08.08.2019 року.

На думку автора скарги рішення про закриття кримінального провадження № 0000168 від 08.08.2019 року прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення та дають підстави сумніватися у об`єктивності проведеного досудового розслідування.

Враховуючи зазначене актор скарги просить скасувати постанову від 15.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000168 від 08.08.2019 року.

03 липня 2024 року в судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 , який представляє інтереси ОСОБА_3 зазначив, що прокурором при винесенні постанові про закриття кримінального провадження № 0000168 від 08.08.2019 року, не враховано, що рішення ухвалені на користь ОСОБА_5 , за наслідками розгляду справ в порядку цивільного судочинства, оскаржені в апеляційному та касаційному порядку чи оскаржуються на даний час, про що орган досудового розслідування неодноразово повідомлявся.

03 липня 2024 року в судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні скарги, вважає постанов обґрунтовано, рішення суду на які посилається скаржник при винесенні постанови були відсутні в матеріалах кримінального провадження.

Зазначені адвокатом обставини були також викладені ОСОБА_7 в заяві поданій до суду 17 липня 2024 року.

26 серпня 2024 року адвокатом ОСОБА_6 була подана заява про розгляду справи без його участі до якої долучено копію постанови Київської апеляційного суду від 15 квітня 2021 року, якою було задоволено апеляційну скаргу ПАТ «МАРС» та скасовано рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року, а також постанову Верховного Суду від 19 листопада 2021 року, якою Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року без змін.

26 серпня 2024 року від прокурора ОСОБА_4 надійшла заява в якій вона просить проводити розгляд справи без її участі, підтримує свою позицію висловлену в судому засідання 03 липня 2024 року.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність прокурора, скаржника та його представника.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження та надані документи, слідчий суддя вважає, що подана скарга підлягає задоволенню.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України - рішення про закриття кримінального провадження.

Дослідивши скаргу з доданими до неї документами слідчим суддею встановлено наступне.

08 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000168, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 356, частиною 1 статті 358, частинами 3, 4 статті 190 Кримінального кодексу України.

15 березня 2024 року постановою прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва кримінальне провадження № 0000168 від 08 серпня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 356, частиною 1 статті 358, частинами 3, 4 статті 190 Кримінального кодексу України було закрито, у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінальних правопорушень.

В оскаржуваній постанові зазначається, що у матеріалах кримінального провадження відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених статтею 356, частиною 1 статті 358, частинами 3, 4 статті 190Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року у справі за зверненням жителів м. Жовті Води, частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку, суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно статті 94 КПК України слідчий, прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно частини 1 статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до вимог статей 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (стаття 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої постанови. Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем, прокурором закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, слідчим суддею встановлено, що при винесенні 15 березня 2024 року прокурором постанови про закриття кримінального провадження № 0000168 від 08.08.2019 року, не було враховано судові рішення на які посилається скаржник ОСОБА_3 , а саме: постанову Київської апеляційного суду від 15 квітня 2021 року, якою було задоволено апеляційну скаргу ПАТ «МАРС» та скасовано рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року, а також постанову Верховного Суду від 19 листопада 2021 року, якою Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року без змін.

Слідчий суддя вважає, що зазначені судові рішення, можуть вплинути на здійснення досудового розслідування в даному кримінального провадження, оскільки стосуються права користування ПрАТ «МАРС» земельною ділянкою за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 19, законність володіння якою, стало підставою для відкриття кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова слідчого від 15 березня 2024 року не відповідає вимогам частини 5 статті 110 КПК України, оскільки прокурор, під час прийняття відповідного рішення, не було надано належної оцінки вище зазначеним судовим рішенням, які мають значення для встановлення істини у справі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 15 березня 2024 року про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному досудовому розслідуванні, та як наслідок передчасним висновкам, викладеним у ній.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова прокурора від 15 березня 2024 року - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 307, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу - задовольнити.

Постанову прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва кримінальне провадження № 0000168 від 08 серпня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 356, частиною 1 статті 358, частинами 3, 4 статті 190 Кримінального кодексу України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1