Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/266/24
Провадження № 1-кп/499/61/24
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2024 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області обвинувальний акт кримінального провадження №000002 від 05.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у вчинені кримінального правопорушення ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Іванівського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення ч.2 ст.190 КК України.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття провадження у справі та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за п.4-1 ч.1 ст.284 КК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала дане клопотання та наполягала на його задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання захисника обвинуваченої та зазначила що наявні підстави для закриття провадження, просила вирішити долю речових доказів.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, розглянувши дане клопотання по суті вважає що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_4 будучи засудженою 30.11.2023 Іванівським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 357 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, на шлях виправлення не стала і в період іспитового строку вчинила нове кримінальне правопорушення. Відповідно до ст.32 КК України, під повторністю слід розуміти вчинення таких дій особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтям 185,186,187,189-191 цього Кодексу. 10 грудня 2023 року, приблизно о 11.00 годині, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебувала за адресою: АДРЕСА_2 де в цей час також перебували її знайомі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Усі разом спілкувались та вживали алкогольні напої. Під час спілкування ОСОБА_4 помітила мобільний телефон марки «LG Nexus 4» чорного кольору, ІМЕІ - НОМЕР_1 , в якому на той момент знаходилася сім-карта мобільного оператора «lifecell», з номером НОМЕР_2 , який належав потерпілій ОСОБА_8 та у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним майном шляхом зловживання довірою. Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи наміру в подальшому повертати майно, ОСОБА_4 звернулась до ОСОБА_8 з проханням надати їй в користування мобільний телефон останньої, марки «LG Nexus 4» чорного кольору, IMEI - НОМЕР_1 , в якому на той момент знаходилася сім-карта мобільного оператора «lifecell», з номером НОМЕР_2 , для здійснення телефонного дзвінка, на що потерпіла ОСОБА_8 , виходячи з довіри до ОСОБА_4 , а також помилкової переконаності у правдивості та добросовісності її дій, погодилась на прохання ОСОБА_4 та добровільно передала належний їй мобільний телефон марки «LG Nexus 4» чорного кольору, ІМЕІ - НОМЕР_1 , вартістю 1500 гривень, в якому на той момент знаходилася сім-карта мобільного оператора «lifecell», з номером НОМЕР_2 , вартістю 100 гривень. Після цього ОСОБА_4 , утримуючи при собі вищевказаний мобільний телефон, відмовилась повертати його потерпілій ОСОБА_8 , зазначивши, що поверне його пізніше, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та в подальшому мобільний телефон власниці так і не повернула, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1600 гривень.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), шахрайство, вчинене повторно.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі закон №3886-IX). Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 складає 3028 грн. 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2024 році становить 1514 грн. 00 коп. (3028 грн. х 50% = 1514 грн. 00 коп.).

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01.01.2024 складає 3028 грн. 00 коп.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон №3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886 IX, мають зворотну дію в часі. Відповідна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21.

Згідно з частинами 1, 3 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №000002 від 05.01.2024 року ОСОБА_4 обвинувачується у заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), шахрайство, вчинене повторно, де сума завданого збитку становить 1600 грн. 00 коп., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2024 році 3028,00 грн.). Отже, його діяння на даний час вже не є кримінально караним.

З огляду на викладене, враховуючи те, що особа не може перебувати під тягарем обвинувачення за ймовірно вчинене діяння, що законом про кримінальну відповідальність не визнається кримінально-караним діянням, беручи до уваги й те, що обвинувачена під час судового провадження висловила свою згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України.

Потерпілою стороною ОСОБА_8 подано заяву про розгляд справи у її відсутність.

А отже, враховуючи наявність згоди обвинуваченої, клопотання захисника обвинуваченої слід задовольнити, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України закрити через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів суд має вирішити в порядку, який визначено ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 283-288, 318, 368-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 про закриття провадження у справі та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за п.4-1 ч.1 ст.284 КК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння-задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Кримінальне провадження №000002 від 05.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у вчинені кримінального правопорушення ч.2 ст.190 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт на майно - мобільний телефон марки «LG Nexus 4» з ІМЕІ НОМЕР_1 на 16 GB в чорному корпусі малюнку (чорний піксель) без наявних механічних пошкоджень разом з сім-картою мобільного оператора «lifecell» з мобільним номером телефона ( НОМЕР_3 ) накладений відповідно до ухвали слідчого судді від 10.01.2024 року - скасувати.

Речові докази - мобільний телефон марки «LG Nexus 4» з ІМЕІ НОМЕР_1 на 16 GB в чорному корпусі малюнку (чорний піксель) без наявних механічних пошкоджень разом з сім-картою мобільного оператора «lifecell» з мобільним номером телефона ( НОМЕР_3 ) повернути володільцю.

Процесуальні витрати -відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_9