У Х В А Л А

21 листопада 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000725 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

в с т а н о в и в:

1. У підготовчому засіданні захисник ОСОБА_5 просив суд повернути обвинувальний акт прокурору, тому що останній складений з порушенням вимог, встановлених ст. 291 КПК України. В обґрунтування свого клопотання захисник послався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а саме відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 в розумінні вимог КПК та Закону України «Про запобігання корупції» не є викривачем у вищевказаному кримінальному провадженні. Також, повідомив про невідповідність викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правовій кваліфікації кримінального правопорушення, а також неконкретність формулювання обвинувачення. Крім того, захисник зазначив про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України, а саме вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України. Обвинувачений клопотання про повернення обвинувального акту прокурору підтримав.

Водночас, прокурор заперечила щодо повернення обвинувального акту, пославшись на необґрунтованість та безпідставність клопотання сторони захисту. Просила суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Розглянувши питання повернення обвинувального акта прокурору, суд дійшов такого висновку.

У національному законодавстві визначення терміну «викривач» наведено в Законі України «Про запобігання корупції» та Кримінальному процесуальному кодексі України.

Так, відповідно до п. 16-2 ч. 1 ст. 3 КПК України викривач - фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, звернулася із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування. Згідно з Законом України «Про запобігання корупції» викривач це фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.

Суд звертає увагу, що КПК України не дублює визначення поняття «викривач» та не містить обов`язкової умови про перелік джерел, з яких викривач може дізнатися інформацію про корупцію (трудова, професійна, господарська, громадська, наукова діяльність тощо). Тобто в цьому випадку законодавець визначає викривача фактично заявником у кримінальному провадженні.

Слід також наголосити, що обов`язки викривача окремо у КГІК не прописані. Проте, виходячи з того, що викривач - це особа, яка володіє, на її думку, достовірною інформацією про корупційне кримінальне правопорушення, викривач може поєднувати цей статус із статусом свідка у кримінальному провадженні у разі його виклику та мати обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 2 ст. 66 КПК України.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 38 КПК України одним із органів досудового розслідування є органи безпеки та саме до ДЗНД СБ України ОСОБА_6 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення, цього ж дня ДЗНД СБ України повідомив про зазначений факт Київську обласну прокуратуру, яка, у свою чергу, повідомила ГУНП в Київській області, внаслідок чого 05.09.2024 ГУНП в Київській області внесені відповідні відомості до ЄРДР. Суд погоджується з доводами прокурора, що не повідомлення слідчим Національне агентство з питань запобігання корупції про початок досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні за участю викривача не позбавляє ОСОБА_6 статусу викривача у розумінні п. 16-2 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Щодо доводів захисника про невідповідність викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правовій кваліфікації кримінального правопорушення, а також неконкретність формулювання обвинувачення, то необхідно зазначити наступне.

Так, згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Зазначене рішення повинно відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, тобто містити наведені у вказаній нормі відомості. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України і повернення обвинувального акту може мати місце, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам вказаної статті.

Судом встановлено, що вищевказаний обвинувальний акт містить найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (не завдано); розмір витрат на залучення експерта; розмір пропонованої винагороди викривачу (винагорода викривачу не пропонувалась); дату та місце його складення та затвердження.

Самі обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акта, є предметом судового розгляду. Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті викладених фактичних обставин формулюванню обвинувачення та правовій кваліфікації кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки дані питання підлягають доказуванню на стадії судового розгляду справи та надання оцінки зібраним доказам по справі. Кваліфікації дій на стадії підготовчого провадження є недопустимою і суперечить положенням глави 27 КПК України.

Згідно вимог закону, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

На підготовчому засіданні суд першої інстанції не вправі перевіряти правильність обраної кваліфікації, наявність усіх елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується особі (їх повноту), оскільки законодавець не наділяє суд на цьому етапі повноваженнями оцінювати процесуальне рішення прокурора про закінчення досудового розслідування в частині достатності доказів та повноти формулювання офіційної версії обвинувачення. Здійснення у ході підготовчого судового засідання перевірки відповідності обвинувального акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає формальне з`ясування наявності в такому рішенні прокурора відповідних обов`язкових реквізитів.

Щодо зауважень сторони захисту до реєстру матеріалів досудового розслідування, то вимоги п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України виконано - такий реєстр до обвинувального акту додано. Перевірка повноти чи достовірності відображених в такому реєстрі даних виходить за межі повноважень суду під час підготовчого провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, зокрема, в ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

2. Під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта. В порядку статті 315 КПК України судом проведено підготовку до судового розгляду.

3. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 334 КПК України у разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Судом встановлено, що стосовно ОСОБА_4 Бориспільським міськрайонним судом Київської області вже здійснюється судове провадження (справа №757/19502/22, провадження №1-кп/359/398/2023), у зв`язку із чим, на підставі ч. 2 ст. 334 КПК України матеріали цього кримінального провадження слід передати судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 для вирішення питання про їх об`єднання.

4. Від захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника (володільця) арештованого майна ОСОБА_8 , також надійшло клопотання про скасування арешту майна, а саме: ноутбук MAC BOOC PRO модель НОМЕР_1 , сірого кольору та блок живлення; довіреності на 10 арк., яка містять зразки підпису ОСОБА_8 ; договір дарування НОМЕР_2 , який містить зразки підпису ОСОБА_8 ; звернення ОСОБА_8 від 17.12.2015 р. на 10 арк.; мобільний телефон Iphone 15 Pro Max IMEI НОМЕР_3 ; предмети, схожі на грошові кошти в сумі 16 000 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США та 740 Євро, який було накладено ухвалою Київського апеляційного суду від 27.05.2024 року. В обґрунтування зазначеного клопотання послався на те, що вилучені під час обшуку речі та документи є особистою власністю ОСОБА_8 , якому у вказаному кримінальному провадженні підозра не вручалась, вони не отримані протиправним шляхом, не є речовими доказами в розумінні статті 98 КПК України.

Обвинувачений та захисник підтримали клопотання про скасування арешту майна. В свою чергу, прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення вищевказаного клопотання.Крім того, додатково зазначила, що довіреність, договір дарування та звернення ОСОБА_8 від 17.12.2015 року були порівняльним матеріалом при проведенні у вказаному кримінальному провадженні судової почеркознавчої експертизи, за наслідками її проведення складено відповідний висновок експерта.

Розглянувши клопотання про скасування арешту майна, суд дійшов до такого висновку.

Встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 27.05.2024 року задоволено апеляційну скаргу прокурора, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 05.03.2024 року скасовано та накладено арешт на тимчасово вилучене майно вилучене під час обшуку. Суд звертає увагу, що постановою слідчого від 13.02.2024 року вищеперераховані речі та документи визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. При цьому, задовольняючи клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, судді виходили з того, що арешт необхідний з метою збереження речових доказів, а також підпадає під конфіскацію майна як вид покарання та спеціальної конфіскації.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Суд звертає увагу, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого провадження та судом ще не досліджувались письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, а зазначені в клопотанні речі та документи, з яких сторона захисту просить скасувати арешт, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні і вони судом ще не досліджувались.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що правових підстав для скасування арешту майна на даний час немає, клопотання є передчасним та невмотивованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 128, ст. 315,ст. 316, ст. 174, ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Передати матеріали цього кримінального провадження судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 для вирішення питання про об`єднання в одне провадження із матеріалами судового провадження №1кп/359/398/2023, справа №757/19502/22 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У задоволенні клопотання захисника про скасування арешту майна відмовити.

Копію ухвали про призначення судового розгляду видати учасникам судового провадження.

Повний текст ухвали оголошено 22.11.2024 об 08.30 год.

Суддя ОСОБА_1