Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3599/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/688/24
Категорія ст.422 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі провадження №296/3599/18 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 28.06.2024,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання сторони захисту про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому.

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено попередню - тримання під вартою без права внесення застави, термін тримання продовжити на 60 діб, тобто до 26 серпня 2024 року (включно).

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 вважає ухвалу суду незаконною, просить її змінити, визначивши розмір застави. Зазначає, що відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею. Проте, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України. В свою чергу, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Посилаючись на зазначене, наголошує, суддя має право визначити обвинуваченому відповідний розмір застави. Посилаючись на зазначене, вважає можливим обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, із можливістю внесення застави, цей запобіжний захід в повній мірі спроможний забезпечити виконання обвинуваченим всіх обов`язків, необхідних по даному кримінальному провадженню, передбачених ст. 194 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, при розгляді клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження №296/3599/18, в провадженні Корольовського районного суду м.Житомира перебуває кримінальне провадження №0000150 від 08.01.2017 відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187 КК України.

28.06.2024 в судовому засіданні Корольовського районного суду м.Житомира було розглянуто клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 (а.п.51-54).

Вирішуючи зазначене клопотання прокурора, після відповідного обговорення в судовому засіданні між всіма учасниками провадження (обвинувачений та його захисник заперечували щодо доводів клопотання прокурора, просили застосувати запобіжний захід у вигляді застави), суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та навів у своїй ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне судове рішення, зазначивши мотиви в існування процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які виправдовують тримання під вартою обвинуваченого.

Як вважає, апеляційний суд, перевіряючи доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого з огляду на наступне.

При цьому, захисником в апеляційні скарзі фактично не спростовується наявність відповідних процесуальних ризиків позапроцесуальної поведінки, як і обставини, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою її підзахисного обвинуваченого ОСОБА_7 .

Згідно до змісту апеляційної скарги, захисник вважає незаконним не визначення судом першої інстанції розміру відповідної застави при продовженні запобіжного заходу обвинуваченому.

Дійсно, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;.

В даному випадку, як вважає апеляційний суд, з огляду на тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_7 кримінальних правопорушень (відносяться до категорії тяжких та поєднані із насильством), їх фактичних обставин, об`єктивно встановлених процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, даних характеризуючи особу обвинуваченого (відсутні соціальні зв`язки, не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, перебував у розшуку, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, явну суспільну небезпечність особи), висновок суду про відсутність підстав для визначення обвинуваченому альтернативного запобіжного заходу у вигляд застави, відповідає всім нормам (вимогам) кримінального процесуального законодавства.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 без визначення застави, в даному конкретному випадку є об`єктивно дійсним стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки останнього та забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування. Жодних доказів протилежного стороною захисту суду апеляційної інстанції не надано.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах адвоката - не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 28.06.2024, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання на 60 діб, до 26 серпня 2024 року (включно), - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: