Справа № 629/5154/17
Номер провадження 1-в/629/83/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області уточнене подання Лозівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області від 10.09.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Павлівка Друга Лозівського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який наразі обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та відносно якого обрану запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, засудженого вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.05.2018 за ст.185 ч.1, ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

про застосування до засудженого норми Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративне правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ та звільнення його від відбування покарання, -

встановив:

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшло уточнене подання Лозівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, про застосування до засудженого ОСОБА_4 норми Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративне правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ та звільнення його від відбування покарання.

Відповідно до подання, 08.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ (далі - Закон). Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2017 році становить 1684 грн. Відповідно ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено. Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно ч.2 ст.74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Згідно вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.05.2018, сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_4 , становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2017 році становило 1684 грн., а саме 1135 грн.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення подання органу пробації.

Представник органу пробації ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримав в повному обсязі.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явтвся.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ, відповідно до якого ст. 51 КУпАП викладено в наступній редакції:

«Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, - тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб».

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, розмір якої не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи станом на з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян на момент скоєння злочинів становив 841 грн. на 2017 рік, а два неоподаткованих мінімумів (ч.2 ст.51 КУпАП) становив 1684 грн.

Аналізуючи вищенаведене, крадіжка майна, вартість якої становить станом на 1 травня 2017 року грошову суму до 1684 грн. включно, становить адміністративне правопорушення.

Згідно з вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.05.2018 ОСОБА_4 17.10.2017 та 08.11.2017 викрав майно на суму 1135 грн., що станом на день крадіжки складає суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1684 грн).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України).

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Однак суд не вбачає підстав для застосування до засудженого ОСОБА_4 норми Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративне правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ та звільнення його від відбування покарання, оскільки ОСОБА_4 було засуджено за вчинення злочинів, передбачених ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ст.185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, передбачена ч.1 ст.162 КК України. Однак суд позбавлений можливості самостійно змінити правову кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_4 , оскільки вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.05.2018 набрав законної сили 08.08.2018.

Термін «кваліфікація кримінальних правопорушень» використовується як у кримінальному (статті 9, 29, 33, 35, 66, 67 Кримінального кодексу України), так і у кримінальному процесуальному законодавстві (пункт 5 частини п`ятої статті 214, пункт 5 частини першої статті 277, пункт 5 частини другої статті 291 Кримінального процесуального кодексу України.

У теорії та практиці кримінального права поняття «кваліфікація кримінальних правопорушень» визначають як встановлення і юридичне закріплення точної відповідності ознак учиненого діяння і ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Якщо під час досудового розслідування чи судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, є можливість змінити кваліфікацію кримінального правопорушення, склавши нову підозру, змінивши раніше повідомлену підозру, змінивши обвинувачення (правову кваліфікацію та/або обсяг обвинувачення).

З огляду на викладене, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення подання Лозівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про застосування до засудженого ОСОБА_4 норми Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративне правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ та звільнення його від відбування покарання та вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

Керуючись ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні подання Лозівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про застосування до засудженого ОСОБА_4 норми Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративне правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ та звільнення його від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_6