Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2024 року м. Рівне

Справа № 571/1528/24

Провадження № 11-сс/4815/240/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 липня 2024 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000201 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 липня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 .

Накладено арешт на:

мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Note10+» IMEI (гніздо 1) НОМЕР_1 , IMEI (гніздо 2) НОМЕР_2 , з наявною сім карткою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 ;

гроші у сумі 3600 доларів США, номіналом по 100 доларів в кількості 36 купюр; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_4 ;

закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_5 ;

мобільний телефон марки «Moto e13» IMEI НОМЕР_6 IMEI НОМЕР_7 , з двома наявними сім картками мобільного оператора «Київстар» абонентський номер НОМЕР_8 та мобільного оператора «ВФ Україна» абонентський номер НОМЕР_9 ,

заборонивши користуватися та розпоряджатися даним майном до проведення всіх необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень до неї, адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна: мобільного телефону марки «Samsung Galaxy Note10+» IMEI НОМЕР_10 , IMEI НОМЕР_2 , з наявною сім карткою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 ; грошей у сумі 3600 (три шістсот) доларів США номіналом по 100 доларів в кількості 36 купю; закордонного паспорту на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_11 , повернувши вказане майно ОСОБА_6 .

На обґрунтування цих вимог зазначив, що у даному кримінальному провадженні нікому не було повідомлено про підозру, а слідчим було ініційовано питання про арешт майна третьої особи, тому вважає, що з таким клопотанням мав право звернутись лише прокурор.

Також вказав, що матеріали цього клопотання взагалі не містять доказів на підтвердження повноважень вчиняти чи погоджувати будь-які слідчі чи процесуальні дії у прокурора ОСОБА_8 .

На переконання апелянта, огляд місця події, під час якого вилучено вказане майно, було проведено незаконно, майно вилучено протиправно. При цьому протокол огляду місця події є недопустимим доказом, оскільки замість цієї слідчої дії проведено огляд предметів.

Окрім того, покликався на те, що вказаний огляд проводився поза межами будь-якого кримінального провадження, оскільки відомості відповідного змісту внесено до ЄРДР 20 липня 2024 року о 23 год. 18 хв., а у протоколі огляду зазначено, що такий був проведений 20 липня 2024 року о 22 год. 30 хв.

Також апелянт зазначив, що мобільний телефон у ОСОБА_6 вилучено протиправно, оскільки він надав повний доступ до свого мобільного телефону, в ході якого не було виявлено жодної інформації, яка б становила інтерес для досудового розслідування. При цьому ОСОБА_6 зауважив, що не мав наміру перетинати державний кордон України, а їхав у АДРЕСА_1 для купівлі автомобіля і вказана обставина стверджується перепискою відповідного змісту з продавцем, яка міститься в його телефоні, та оголошенням на інтернет-платформі «olx».

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника власника майна адвоката ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги та необхідності скасування оскаржуваної ухвали, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням ВП №2 Сарненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000201 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Так, частина 1 ст. 170 КПК встановлює, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, частина 1 ст. 98 КПК визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області від 20 липня 2024 року майно, вилучене в ході проведення огляду два мобільних телефони із сім-картками, гроші та закордонні паспорти, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Як убачається зі змісту постанови, а також клопотання про арешт майна, підставою для визнання вказаного майна речовими доказами було те, що воно може бути використано як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Колегія суддів зауважує, що згідно з матеріалами даного клопотання, кримінальне провадження було порушене за фактом організації невідомими особами з корисливих мотивів незаконного переправлення осіб через державний кордон України з Республікою Білорусь.

При цьому, відповідно до пояснень ОСОБА_6 від 20.07.2024, вилучені кошти у сумі 3600 доларів США, були призначені для передачі невідомим особам за незаконний перетин державного кордону України, а мобільний телефон використовувався ОСОБА_6 для зв`язку з особою, яка запропонувала йому здійснити незаконний перетин кордону, а також із іншими особами, які можуть бути причетними до розслідуваного злочину.

Отже вказане майно має важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК, а тому обґрунтовано було визнано речовими доказами.

Крім того, стороною обвинувачення при розгляді клопотання було доведено, що накладення арешту на вказане майно необхідно для збереження його як речового доказу, а також доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК, а саме можливість приховування цього майна, його відчуження, знищення. Вказані обставини знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо подачі клопотання про арешт майна не уповноваженою особою.

Так, згідно з ч.1 ст. 171 КПК, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частиною 2 ст. 64-2 КПК визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Так, колегія суддів зазначає, що слідчий може вносити клопотання про арешт майна третьої особи за погодженням з прокурором, оскільки погодження прокурора є його процесуальним рішенням.

Також слід зауважити, що ухвала Рівненського апеляційного суду, на яку покликався представник власника майна, не є релевантною даній судовій справі.

Як зазначено у витягу з ЄРДР стосовно цього кримінального провадження процесуальне керівництво здійснює, у тому числі, прокурор ОСОБА_8 , тобто він наділений процесуальними повноваженнями у даному кримінальному провадженні.

При цьому, правова позиція Верховного Суду, на яку покликався апелянт, стосується обов`язковості наявності постанови про створення групи прокурорів саме у матеріалах кримінального провадження, а не у матеріалах судових проваджень, розглядуваних слідчим суддею під час досудового розслідування, а також оцінки зібраних доказів для встановлення винуватості чи невинуватості особи при ухваленні вироку.

За змістом статей 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 237 КПК при проведені огляду дозволяється вилучення речей та документів, які мають значення для кримінального провадження. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню.

При цьому, слід врахувати, що ОСОБА_6 добровільно видав на огляд свій мобільний телефон, два закордонні паспорти, а також кошти у сумі 3600 доларів США, що стверджується його заявою відповіднго змісту.

Тому колегія суддів, на даному етапі досудового розслідування, не вбачає наявності істотних порушень вимог КПК при проведенні огляду та вилучення майна, які б були підставою для відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Також колегія суддів враховує, що на даний час працівниками поліції повернуто ОСОБА_6 його мобільний телефон.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що вказана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, постановленою з дотримання вимог кримінального процесуального закону, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 липня 2024 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000201, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_6 без задоволення.

Ця ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3