Справа № 359/9995/24
Провадження № 1-кс/359/1878/2024
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2024 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації в приміщенні суду клопотання уповноваженого в межах компетенції на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків-поліцейського СРПП ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області рядового поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000319, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2024 року, за ознаками злочину, передбачених ч. 4 ст.358 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

16 вересня 2024 року уповноважений в межах компетенції на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків-поліцейський СРПП ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області рядовий поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Бориспільської окружної прокуратури, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000319, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2024 року, за ознаками злочину, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частина 1 статті 64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Системний аналіз викладених норм дає підстави слідчому судді дійти висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Слідчим суддею встановлено, що уповноважений в межах компетенції на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків-поліцейський СРПП ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області рядовий поліції ОСОБА_3 просить накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 20 грудня 2023 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , ТСЦ 3247, автомобіль марки «SKODA» моделі «SUPERB», сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 з прикріпленими номерними знаками НОМЕР_3 та ключі вказаного автомобіля, який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

В клопотанні не визначено процесуальний статус особи, на майно якої слідчий просить накласти арешт та адресу проживання.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З огляду на встановлені недоліки клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про надання 72 годин для їх усунення.

Зважаючи на вказане та керуючись ст. 36, 37, 64-2, 132, 171, 172 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

Клопотання повернути для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Встановити строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити слідчому, що у разі не звернення з таким клопотанням до слідчого судді у встановлений для усунення недоліків строк, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню, а у разі звернення в межах встановленого слідчим суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1