У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про встановлення процесуального строку в порядку ст. 114 КПК України у кримінальному провадженні №0002458,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням в інтересах ОСОБА_3 про встановлення процесуального строку у кримінальному провадженні № 0002458.

В обґрунтування вимог клопотання адвокат зазначив, що 29.10.2022 о 00:23 до Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення лікаря про те, що чоловік, а саме ОСОБА_4 наніс громадянці ОСОБА_3 тілесні ушкодження, про що відомості було внесено до ЄРДР за № 0002458.

03.09.2024, усно, в ході телефонної розмови слідчим ОСОБА_5 повідомлено про те, що слідством здійснювалися запити на характеристику ОСОБА_4 , що в матеріалах справи наявний висновок експерта щодо нанесених потерпілій тілесних ушкоджень, та що матеріали досудового розслідування готують для передачі в прокуратуру.

18.09.2024 матеріали досудового розслідування були повернуті прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 . слідчому ОСОБА_5 , прокурор надала вказівки на проведення допиту свідків.

Після того неодноразово адвокат та його помічники зв`язувались з слідчим, для того щоб дізнатись, коли буде назначено допит, але слідчий постійно відтерміновував дану процесуальну дію. Станом на 30.09.2024 досі не назначено допиту, що дає підстави вважати, що слідчий бездіє в даному кримінальному проваджені, та затягує строки.

Зазначає, що досудове розслідування у даному кримінальному проваджені триває більше двох років, що свідчить про порушення розумного строку досудового розслідування.

03.09.2024 адвокатом ОСОБА_2 до слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку було направлено клопотання про вступ у справу та про надання відомостей щодо проведених слідчих (розшукових) дій, але в порушення ст. 220 КПК України слідчий вказане вище клопотання адвоката ОСОБА_2 не розглянув, відповідні процесуальні рішення слідчим не прийнято, заявник клопотання у жодний спосіб не повідомлений про результат розгляду даного клопотання.

Адвокат ОСОБА_2 надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали надані в обґрунтування клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0002458.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно із положеннями викладеними в п. 18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя здійснює в порядку передбаченому КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У ч. 2 ст. 28 КПК України, зазначено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції).

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 21 КПК України, якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

В ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого, в порядку передбаченому цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Системний аналіз ст. ст. 28, 113, 114 КПК України в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 131, 132, 303, 306, 307 КПК України дає підстави для висновку, що слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для конкретних процесуальних дій, які підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України.

Однак, при цьому при вирішенні клопотання необхідно виходити із недопустимості порушення процесуальної самостійності слідчого, прокурора, що передбачені ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України.

Реалізуючи повноваження щодо забезпечення розумних строків, суб`єкти, зазначені у ч. 6 ст. 28 КПК України, у тому числі і слідчий суддя не можуть втручатися у законну діяльність та компетенцію один одного.

Отже предметом розгляду клопотання, поданого у порядку ч. 6 ст. 28 КПК України, можуть стати лише ті процесуальні дії, необхідність вчинення яких у певний строк прямо випливає із норм кримінального процесуального закону або рішення про їх проведення раніше було прийняте стороною обвинувачення.

Системний аналіз зазначених норм процесуального закону в сукупності з положеннями п.п. 10, 18 ч. 1 ст. 3, ст.ст. 7, 9, 131, 132, 303, 306, 307КПК України надає підстави вважати, що слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії.

Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п. 253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до «кримінальних» питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу «сутнісній», а не «формальній» концепції «обвинувачення», про яке йдеться у п. 1 ст. 6 (п. 62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі «Шубінський проти Словенії" Subinski v. Slovenia))».

При цьому, здійснення слідчим суддею судового контролю за досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні щодо дотримання органом досудового розслідування розумних строків для виконання процесуальної дії або для прийняття процесуального рішення може мати місце лише у випадку недотримання строків, передбачених положеннями діючого Кримінального процесуального кодексу України, або під час розгляду клопотання сторони обвинувачення про продовження строку досудового розслідування.

Наведене вище узгоджується із висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, який знайшов відображення у постанові від 16.05.2019 за № 761/20985/18 (провадження № 51-8007 км 18), де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону, в тому числі і ст.ст. 28, 114 КПК України, не передбачене повноваження слідчого судді про встановлення слідчому/прокурору процесуального строку для закінчення досудового розслідування.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Крім того слідчий суддя роз`яснює, що в порядку ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. У разі не надання такої відповіді заявник має право звернутись до слідчого судді із скаргою у зв`язку із порушеним його права.

Керуючись ст. 28, 114, 219, 283, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про встановлення процесуального строку в порядку ст. 114 КПК України у кримінальному провадженні №0002458 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7