Дата документу 30.09.2024 Справа № 331/5450/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/5450/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1063/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційними скаргами захисника обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_11 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2024 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Макіївка Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Макіївка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 9 листопада 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2024 року було продовжено застосування відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 9 листопада 2024 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_10 просить скасувати оскаржувану ухвалу та в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, обрати останній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що ОСОБА_8 утримується під вартою вже 6 місяців.

Зазначає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, окрім припущень прокурора нічим не підтверджується, а щодо наявності у ОСОБА_8 паспорту громадянина України для виїзду за кордон, то запобігти цьому ризику можливо, застосувавши положення п. 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вказує, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, окрім припущень прокурора нічим не підтверджується та в матеріалах, які були долучені до клопотань про обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні відомості про наявність будь-яких свідків у кримінальному провадженні.

Крім того зазначає, що ОСОБА_8 хоча дійсно не має офіційного доходу, але займається домогосподарством та вихованням трьох малолітніх дітей, ніколи не притягувалась до кримінальної відповідальності, а тому відсутність у обвинуваченої офіційного доходу не свідчить про те, що вона продовжить злочинну діяльність або вчинить нові злочини.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_11 просить скасувати оскаржувану ухвалу та в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, обрати останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що враховуючи наявність постійного місця проживання, родини та малолітніх дітей, а також відсутність будь-яких порушень закону раніше, немає жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування ОСОБА_9 від правосуддя, речові та інші докази по справі зібрані, необхідні слідчі дії проведені, впливати на закріплені на матеріальних носіях інформації докази, які знаходяться у слідчого, жодна особа не може, жодних підстав передбачати незаконний вплив на свідків немає.

Зазначає, що ОСОБА_9 не судимий та ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, страждає рядом захворювань та його стан здоров`я під час знаходження в умовах СІЗО погіршився.

Вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_9 більш ніж достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_10 просить скасувати оскаржувану ухвалу та в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, обрати останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що ОСОБА_7 утримується під вартою вже 6 місяців.

Зазначає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, окрім припущень прокурора нічим не підтверджується, а щодо наявності у ОСОБА_7 паспорту громадянина України для виїзду за кордон, то запобігти цьому ризику можливо застосувавши положення п. 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вказує, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, окрім припущень прокурора нічим не підтверджується та в матеріалах, які були долучені до клопотань про обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні відомості про наявність будь-яких свідків у кримінальному провадженні.

Крім того зазначає, що відсутність у ОСОБА_7 офіційного доходу не свідчить про те, що він продовжить злочинну діяльність або вчинить нові злочини.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_10 підтримав апеляційні скарги, подані ним та адвокатом ОСОБА_11 та вказав, що досудове розслідування триває вже 6 місяців, всі докази у даному кримінальному провадженні зібрані та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні. Вважав за можливе застосувати до обвинувачених запобіжний захід із використанням електронних засобів контролю або визначити розмір застави.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтримали подані апеляційні скарги, без надання доповнень.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав апеляційні скарги та вказав про погіршення стану свого здоров`я, адже, він має проблеми з серцем, але в слідчому ізоляторі відсутній лікар кардіолог.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг та вказав, що всі звинувачення є обґрунтованими та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України залишились існувати. Вказав, що обвинувачені мають трьох та більше дітей, що дасть можливість виїхати їм за межі території України.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачених, захисника - адвоката ОСОБА_10 , прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно останніх.

Перевіряючи доводи клопотань прокурора на предмет продовження ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд правильно встановив, що доводи прокурора в цій частині є обґрунтованими, з чим погоджується і апеляційний суд.

Так, ураховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, суворість можливого покарання за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 201 КК України у виді позбавлення волі до 12 років, що загрожує обвинуваченим в разі визнання їх винними, а також наявність у обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 місця реєстрації на тимчасово окупованій території (Донецька область, м. Макіївка), наявність у обвинувачених паспортів громадян України для виїзду за кордон, продовжує й надалі існувати ризик переховування від суду.

Крім того, додатково на продовження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_9 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, що вказує на його реальну можливість виїзду за кордон держави під час дії воєнного стану, із подальшим переховуванням на території іноземних країн, а також про фактичну відсутність дієвих механізмів попередження такої втечі та подальшого розшуку обвинуваченого.

На переконання колегії суддів, ризик незаконного впливу також не зменшився та обумовлюється тим, що судовий розгляд даного кримінального провадження наразі триває, свідки ще не допитані безпосередньо судом, і будучі обізнаними про анкетні дані свідків, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 можуть здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, колегія суддів вважає, що і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжує існувати, оскільки із фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 убачається, що злочинна діяльність обвинувачених носить систематичний характер, ОСОБА_8 безпосередньо є організатором, а ОСОБА_9 та ОСОБА_7 приймали активну участь в реалізації злочинного плану, метою якого було власне збагачення, отримання матеріальних благ та наживи, що в сукупності дає підстави вважати, що будучі на волі, обвинувачені можуть продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, залучивши до цього і інших осіб.

Також, апеляційний суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що додатково свідчить про його схильність до вчинення інших аналогічних злочинів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а доводи сторони захисту щодо відсутності таких ризиків спростовується вищенаведеним.

Щодо доводів сторони захисту про наявність неповнолітніх дітей у обвинувачених, то слід зазначити, що ураховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень (місце вчинення злочину, кількість епізодів та їх систематичність), то наявність таких соціальних зв`язків, на переконання колегії суддів, не відіграють стримуючу роль для обвинувачених та не зможуть в подальшому стимулювати належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків.

З приводу доводів про те, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 раніше не судимі, то колегія суддів вважає, що ці обставини не є безумовними підставами для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Даних про такий стан здоров`я обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , щоб унеможливлював застосування до них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час апеляційному суду не надано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Крім того, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо не визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, що узгоджується з п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, адже обумовлюється фактичними обставинами справи, зокрема, вчинення особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Всі інші доводи апеляційних скарг були досліджені судом при продовженні строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданих апеляційних скарг не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційні скарги сторони захисту підлягають залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що навіть за відсутності даних, які б свідчили про такий стан здоров`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що унеможливлює утримання їх в умовах слідчого ізолятору, відреагувати на повідомлення щодо незадовільного стану здоров`я обвинувачених та відповідно до п.п. 1, 2 ст. 206 КПК України доручити уповноваженим особам Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» в Запорізькій області організувати здійснення обстеження обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і за потреби забезпечити належне лікування.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 206, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2024 року, якою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 9 листопада 2024 року включно, залишити без змін.

Доручити уповноваженим особам Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» в Запорізькій області організувати здійснення обстеження обвинувачених ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та за потреби забезпечити належне лікування.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4