Провадження № 1-в/686/696/24
31 жовтня 2024 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому, дистанційному судовому засіданні в режимі відео конференції, клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Комунар, Новоушицького району, Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимого, про звільнення від призначеного судом покарання,
Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 13.06.2022 ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік обмеження волі.

В подальшому, вироком Хмельницького апеляційного суду від 17.05.2023 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.4 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 13.06.2022, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці.

Надалі, вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.05.2024 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеного попереднім вироком Хмельницького апеляційного суду від 17.05.2023 року, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці.

Покарання відбуває в ДУ «Райківецька виправна колонія (№ 78)».

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX), а фактично про звільнення його на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від призначеного судом покарання, посилаючись на те, що засуджений за діяння, караність яких вказаним законом усунена.

Заслухавши засудженого, який клопотання підтримав, представника установи виконання покарань, який поклався на розсуд суду, думку прокурора, який проти задоволення клопотання не заперечив, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.05.2024 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 вчинив 30.04.2022 року. Разом з цим, відповідно до вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 13.06.2022, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України ОСОБА_5 вчинив 18.04.2022 року. Згідно вироку Хмельницького апеляційного суду від 17.05.2023 року, кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 вчинив 14.02.2022 року та 19.03.2022 року.

Статтею 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-IX «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 січня 2022 року встановлений у сумі 2481 грн. та відповідно 50 відсотків від його розміру становить 1240 грн. 50 коп.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX на момент вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ст. 185, ст.190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185, ст.190 КК України, становив 2481 грн. (1240,5 х 2).

Як вбачається з вироків суду ОСОБА_5 таємно викрав належне потерпілим майно на загальну суму: 1000 грн. (згідно вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 13.06.2022); 550 грн. 58 коп. та 1843 грн. (згідно вироку Хмельницького апеляційного суду від 17.05.2023); 1815 грн. (згідно вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.05.2024 року).

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що вартість таємно викраденого ОСОБА_5 майна менша за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а тому, з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, вчинені ОСОБА_5 діяння не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України.

Наведене вище свідчить про те, що ОСОБА_5 засуджений за діяння, караність яких на цей час законом усунена, а тому відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України він підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

При цьому суд враховує висновок Верховного Суду про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК України з урахуванням положень Закону № 3886-IX, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24).

Враховуючи положення ст. 74 ч. 2 КК України та ст.ст. 377 ч. 1, 534 ч. 3 КПК України, ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Керуючись ст. 74 ч. 2 КК України, ст.ст. 377, 534, 537, 539 КПК України,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити від покарання, призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2024 року, у зв`язку із усуненням законом караності діянь, за які він був засуджений.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст оголошено 01.11. 2024 року.

Суддя: