Справа № 496/5103/24
Провадження № 1-кп/496/558/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кріхана, Орхейського району, Республіки Молдова, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2024 року, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_7 - грошових коштів, які, остання зберігала за місцем проживання, в квартирі АДРЕСА_2 . Реалізуючи злочинний умисел, 27 травня 2024 року, близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , скориставшись сприятливою обстановкою для вчинення злочину, достовірно знаючи про відсутність потерпілої та членів її сім`ї за місцем мешкання, використовуючи заздалегідь заготовлене знаряддя вчинення злочину - викрутку, шляхом віджиму, відкрив вікно спальні, через яке проник до квартири № 2 вказаного будинку. Надалі, перебуваючи в спальній кімнаті вказаної квартири, ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що на території України введено правовий режим воєнного стану, таємно викрав майно ОСОБА_7 - грошові кошти в сумі 4 000 гривень та 1 200 доларів США (згідно курсу НБУ, Станом на 27.05.2024 - 48 138 гривень 36 копійок), після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 52 138 гривень 36 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав себе винним та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому зазначив, що йому було відомо, що родина ОСОБА_10 виїхала з квартири на декілька днів, він знав від чоловіка потерпілої, що у них вдома є гроші, тому він вирішив їх вкрасти, так як був у скрутному матеріальному становищі.27.05.2024 року він проник до квартири ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_5 , на той час він був їх сусідом та викрав грошові кошти (долари та гривні), але він іншу частину залишив, щоб вони не помітили, після чого залишив місце злочину.Гроші витратив на власні нужди, потім 200 дол США він повернув потерпілій. Цивільний позов визнав у повному обсязі. У вчиненому розкаявся.

До судового засідання потерпіла ОСОБА_7 не з`явилася, але згідно телефонограми просила справу слухати у її відсутність, на задоволенні цивільного позову наполягала, міру покарання залишила на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, разом з тим, суд звертає увагу на його відношення до вчиненого - визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, враховує його задовільну характеристику за місцем проживання, перебуває у шлюбі, та зі слів, має на утриманні п`ятеро дітей, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, також суд враховує позицію прокурора, захисника, викладену у судових дебатах щодо застосування відносно ОСОБА_5 вимог ст.ст. 75, 76 КК України, а також приймає до уваги позицію потерпілої, яка просила призначити покарання на розсуд суду, тому на підставі наведеного та приймаючи до уваги пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, зазначені вище, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених в ст. 76 КК України, якщо він у період іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

По справі потерпілою ОСОБА_7 був заявлений цивільний позов, згідно якого просила стягнути на її користь суму матеріальної шкоди у розмірі 44115,30 грн., який обвинувачений визнав повністю.

Дослідивши вказаний цивільний позов потерпілої, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 Кримінального процесуального кодексу України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 129 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд вважає доведеним вимогу потерпілої про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 44115,30 грн., цивільний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 181, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на домашній арешт.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а саме, речові докази: 1 фрагмент долоні руки, 1 слід пальця руки, викрутка з полімерною ручкою - зберігати при матеріалах кримінального провадження, 100 доларів США загальною сумую 200 доларів США (купюра №1 РЕ79811226А-2017 року випуску, купюра №2 - РВ86809601G-2017 року випуску) - повернути законному власнику, при цьому скасувавши арешт, накладений ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 31 травня 2024 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

До набрання вироком законної сили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши залишати житло, а саме - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22.00 годин до 05.00 годин.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_6 залишати своє фактичне місце мешкання, в період з 22.00 годин до 05.00 годин;

- за першим викликом чи вимогою з`являтися до суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання відповідному підрозділу органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити, стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду у розмірі 44115,30 грн.

Арешт на: 1 фрагмент долоні руки, 1 слід пальця руки, викрутка з полімерною ручкою, 100 доларів США загальною сумую 200 доларів США (купюра №1 РЕ79811226А-2017 року випуску, купюра №2 - РВ86809601G-2017 року випуску) - скасувати.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, а саме:

-1 фрагмент долоні руки, 1 слід пальця руки, викрутка з полімерною ручкою, - зберігати при матеріалах кримінального провадження, що знаходиться у прокурора;

-100 доларів США загальною сумую 200 доларів США (купюра №1 РЕ79811226А-2017 року випуску, купюра №2 - РВ86809601G-2017 року випуску) - повернути законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.