Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9185/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження № 00017107 від 22.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

У С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 00017107 від 22.07.2024 року, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, звернулась до Подільського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи подане клопотання слідча зазначила, що слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Подільської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001707, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

У ході проведення досудового розслідування повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, українцю, громадянину України, неодруженому, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:

- 22.08.2023 Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 317 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 29.03.2024 обвинувальний акт за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України скеровано до Подільського районного суду м. Києва (рішення не прийняте);

- 13.03.2024 притягнутий до кримінальної відповідальності ГСУ ДБР за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України; обвинувальний акт скеровано до суду (рішення не прийняте), про те, що він підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчинених протягом року після засудження за статтями 309, 317 КК України, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» та наказів Міністерства охорони здоров`я України, вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, будучи особою, яка протягом року вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтями 309, 317 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин за наступних обставин.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_4 , протягом року після засудження за статтями 309, 317 КК України, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах для власного вживання, без мети збуту.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту, ОСОБА_4 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, без мети збуту, та залишив зберігати її при собі до 22.07.2024.

У подальшому, 22.07.2024, о 21 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_3 , працівниками поліції зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого у ході проведення особистого обшуку виявлено та вилучено полімерний пакет з пазовою застібкою з кристалоподібною речовиною бежевого кольору, яку останній зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-24/42227-НЗПРАП від 23.07.2024, надана на дослідження кристалоподібна речовина бежевого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 2,944 г.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Списком №1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу № 634 від 29.07.2010 року Міністерства охорони здоров`я України «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01.08.2000 № 188» встановлено що до 0,15 г PVP є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г є великим розміром, 15,0 і більше є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчинених протягом року після засудження за статтями 309, 317 КК України, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Зазначає, що підстави підозрювати, що саме ОСОБА_4 причетний до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються наступними доказами, а саме: протокол затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України від 22.07.2024, у ході проведення якого виявлено та вилучено речові докази; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 22.07.2024, який був залучений до проведення затримання ОСОБА_4 у якості понятого та який у ході проведення допиту надав інформацію стосовно обставин вилучення речових доказів; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 22.07.2024, який був залучений до проведення затримання ОСОБА_4 у якості понятого та який у ході проведення допиту надав інформацію стосовно обставин вилучення речових доказів; висновком експерта №СЕ-19/111-24/42227-НЗПРАП від 23.07.2024.

Посилається, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інші кримінальні правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, яка підтримала клопотання та просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; підозрюваного та його захисника, які заперечували з приводу задоволення клопотання і просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, у вигляді домашнього арешту, а також, те що підозрюваний має на утриманні хвору матір, слідчим суддею встановлено наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді дійти висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , у причетності до вчиненого кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказане правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Можлива причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України від 22.07.2024, у ході проведення якого виявлено та вилучено речові докази; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.07.2024, який був залучений до проведення затримання ОСОБА_4 у якості понятого та який у ході проведення допиту надав інформацію стосовно обставин вилучення речових доказів; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.07.2024, який був залучений до проведення затримання ОСОБА_4 у якості понятого та який у ході проведення допиту надав інформацію стосовно обставин вилучення речових доказів; висновком експерта №СЕ-19/111-24/42227-НЗПРАП від 23.07.2024.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 pоку, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запобіжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у виняткових випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Слідчий суддя враховує те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії нетяжких, ч. 2 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до нетяжкого, та санкція передбачає покарання до 3 років позбавлення волі.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відтак, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання по суті в судовому засіданні встановлено, що наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді дійти висновку, що орган досудового розслідування обґрунтовано підозрює ОСОБА_4 у причетності до інкримінованого йому злочину, прокурором доведені деякі із ризиків, однак, не доведено, що не можливо обрати інший, більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку, тримання під вартою в цьому провадженні щодо інкримінованого ОСОБА_4 злочину, накладатиме на підозрюваного надмірний тягар, який не відповідає ні особі підозрюваного, ні обставинам даного провадження в їх сукупності.

Тяжкість злочину і суворість можливого покарання самі по собі не можуть бути обґрунтуванням такого запобіжного заходу в конкретних обставинах даного провадження.

На переконання слідчого судді обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як найбільш обтяжливого запобіжного заходу, в даному конкретному випадку буде неприйнятним, а запобігти встановленим ризикам на стадії досудового розслідування буде можливо і без тимчасової ізоляції підозрюваного від суспільства в місцях несвободи.

Тому слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і не буде надмірним тягарем для нього і хоча домашній арешт накладає на підозрюваного менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж звичайне тримання під вартою в установі виконання покарань, він усе одно становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до практики ЄСПЛ.

Відтак, враховуючи все вище перелічене, наведені у клопотанні ризики, а також тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення і його наслідки, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити і обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду та з покладенням на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із місця фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи (паспорти) для виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 234 - 236, 303, 307, 309, 376 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження № 00017107 від 22.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення;

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, а саме, до 19 вересня 2024 року, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із місця фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи (паспорти) для виїзду за межі України;

Обов`язки покладаються на ОСОБА_4 на строк дії ухвали;

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважених слідчого та (або) прокурора у вказаному кримінальному провадженні;

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, представники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю;

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1