490/430/24 28.08.2024
н/п 1-кс/490/3213/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/430/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Скадовської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання прокурора Скадовської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 04.01.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України.

На обґрунтування клопотання вказано, що слідчим відділом УСБУ в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 04.01.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України.

Так, згідно із Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (далі рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У порушення вимог п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації ОСОБА_6 від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ)президент, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф (далі зсрф) на територію України.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, рф та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН усі члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX) (далі - Резолюція 3314), серед іншого визначено, що ознаками агресії є: застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав закріплені у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року, який визнається рф та Україною.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і рф.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

22 лютого 2022 року президент рф направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року приблизно о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

У подальшому, збройні сили рф, які діяли за наказом керівництва рф і зсрф, вторглись на територію Україну шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно увійшли на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією при цьому нанесли ракетно-бомбові удари по військовим і цивільним об`єктам України, а також ввели на територію суверенної держави війська країни-агресора.

Таким чином, дії рф проти України підпадають під всі пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії рф проти України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжується.

Законом України «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» російська федерація визнана державою - терористом (державою - агресором).

Відповідно до ст. 42 Положення про закони і звичаї війни на суходолі IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, ратифікованої Україною 24.08.1991, територія визнається окупованою якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

У період з 24.02.2022 по цей час більшу частину території Херсонської області, у тому числі м. Скадовськ Херсонської області захоплено військовослужбовцями збройних сил РФ і вони знаходяться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що визначено Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (із змінами та доповненнями).

У період з 24.02.2022 до 11.11.2022 місто Херсон Херсонської області було захоплено військовослужбовцями збройних сил російської федерації і знаходилось під тимчасовою окупацією держави-агресора.

При цьому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 24.02.2022 представниками російської федерації, всупереч законного порядку, установленого Конституцією України, Законом України «Про місцеві державні адміністрації», та іншими діючими нормативно-правовими актами, на тимчасово окупованій території м. Херсона цілеспрямовано створено підпорядковану, керовану та фінансовану російською федерацією окупаційну адміністрацію т.зв. «Військово-цивільну адміністрацію Херсонської області», функціонально відповідальну за управління тимчасово окупованою територією України з метою подальшої інтеграції та незаконного включення захопленої частини суверенної держави Україна до складу російської федерації.

З метою утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території та реалізації узурпованих владних повноважень представниками держави-агресора рф, відповідно до указу т.зв. «Голови військово-цивільної адміністрації Херсонської області» від 12.05.2022 № 018-р «Про структуру органів виконавчої влади» у структурі органів виконавчої влади окупаційної адміністрації м. Херсона утворено «Департамент охорони здоров`я Херсонської області».

Відповідно до розпорядження від 08.06.2022 № 077-р т.зв. Військово цивільної адміністрації Херсонської області «Про реорганізацію державних закладів охорони здоров`я Херсонської області» з метою забезпечення ефективного виконання задач, покладених на «Департамент охорони здоров`я Херсонської області», стабілізації і розвитку сфери охорони здоров`я лікувально-профілактичні заклади Херсонської області реорганізовано у державні бюджетні заклади охорони здоров`я Херсонської області.

Наказом від 25.07.2022 № 180 «Департаменту охорони здоров`я Херсонської області» затверджено Статут державного бюджетного закладу охорони здоров`я « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі - ДБЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »).

Відповідно до положень Статуту ДБЗОЗ «Херсонський обласний центр гігієни та епідеміології» (далі Статут), з метою реалізації державної політики в сфері охорони здоров`я російської федерації ДБЗОЗ «Херсонський обласний центр гігієни та епідеміології» утворено шляхом реорганізації державної установи «Херсонський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України».

Статутом ДБЗОЗ «Херсонський обласний центр гігієни та епідеміології» також передбачено, що заклад у своїй діяльності керується актами «Військово цивільної адміністрації Херсонської області», законами і нормативно-правовими актами України в частині, які не протирічать актам «Військово-цивільної адміністрації Херсонської області», Положенню про Департамент охорони здоров`я Херсонської області, актам Департаменту охорони здоров`я та Статуту ДБЗОЗ «Херсонський обласний центр гігієни та епідеміології». Тому, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про систему громадського здоров`я» на ДБЗОЗ «Херсонський обласний центр гігієни та епідеміології», як правонаступника всіх прав та обов`язків ДЗ «Херсонський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» (п.п.1.1 розділу 1 Статуту) покладено здійснення епідеміологічного нагляду.

Крім того, відповідно до п.п. 2.2.1 п. 2.2 розділу 2 Статуту вказана установа виконує повноваження із проведення санітарно-епідеміологічних обстежень, які за приписами абз. 3 ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є різновидом заходів державного нагляду (контролю).

Підпунктом 2.2.5 пункту 2.2 розділу 2 Статуту передбачено, що ДБЗОЗ «Херсонський обласний центр гігієни та епідеміології» виконує повноваження із проведення експертиз та досліджень у рамках реалізації федерального державного нагляду у сфері захисту прав споживачів.

Таким чином, згідно із вимогами абз. 2 ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» ДБЗОЗ «Херсонський обласний центр гігієни та епідеміології» є установою, яка виконує властиві територіальним органам виконавчої влади функції із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Підпунктом 2.2.8.19 п. 2.2 розділу 2 Статуту ДБЗОЗ «Херсонський обласний центр гігієни та епідеміології» передбачено, що установа проводить санітарно-епідеміологічні експертизи, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адміністративні послуги» та Розпорядження Кабінету Міністрів України №523-р від 16.05.2014 є адміністративною послугою. Отже, ДБЗОЗ «Херсонський обласний центр гігієни та епідеміології» є незаконно утвореною представниками держави-агресора на тимчасово окупованій території м. Херсона установою, яка є суб`єктом надання адміністративних послуг.

Згідно із п. 6 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Таким чином, утворений наказами від 08.06.2022 № 077-р т.зв. «Військово цивільної адміністрації Херсонської області», від 25.07.2022 № 180 «Департаменту охорони здоров`я Херсонської області» ДБЗОЗ «Херсонський обласний центр гігієни та епідеміології» є незаконним органом влади, створеним на тимчасово окупованій території та окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Відповідно до п. 4.9 розділу 4 Статуту ДБЗОЗ «Херсонський обласний центр гігієни та епідеміології» діяльність закладу на території Херсонської області здійснюється структурними підрозділами, зокрема Скадовським міськрайонним відділом, розташованим у незаконно захопленому збройними силами рф приміщенні Скадовського відділу ДУ «Херсонський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Сергіївська, 27.

При цьому, встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , достовірно знаючи про вищевказані обставини щодо збройної агресії російської федерації проти України, які є загальновідомим фактом, фактично проживаючи на території м. Скадовська, будучи достеменно проінформованою та розуміючи факт захоплення м. Скадовська та Херсонської області збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаною про те, що м. Скадовськ та Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, що порядок утворення органів виконавчої влади та місцевого самоврядування регулюється виключно Конституцією України та законами України, у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше серпня 2022 року, більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено, вирішила зайняти керівну посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади окупаційній адміністрації держави-агресора, утвореній на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме у Скадовському міськрайонному відділі ДБЗОЗ «Херсонський обласний центр гігієни та епідеміології».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, громадянка України ОСОБА_5 , діючи умисно, добровільно, з ідеологічних мотивів, прийняла пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням представників держави-агресора та не пізніше серпня 2022 року зайняла посаду завідувача так званого Скадовського міськрайонного відділуДБЗОЗ «Херсонський обласний центр гігієни та епідеміології».

У якості керівника структурного підрозділу незаконного органу влади, а саме окупаційної адміністрації держави-агресора, утвореної на тимчасово окупованій території Херсонської області Скадовського міськрайонного відділуДБЗОЗ «Херсонський обласний центр гігієни та епідеміології» громадянка України ОСОБА_5 виконувала наступні організаційно-розпорядчі функції:організація та забезпечення функціонуванняструктурного підрозділу,здійснення загального керівництва відділом; розподіл посадових обов`язків між працівниками відділу; керівництво працівниками відділу і контроль їх діяльності; контроль виконання працівниками відділу вимог трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку.

06.08.2024 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У передбачений законом спосіб повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_5 опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генеральної прокуратури України.

Підозрювана ОСОБА_5 , відповідно вимог ст.ст. 133, 135 КПК України викликалася 10.08.2024, 12.08.2024, 13.08.2024 до слідчого відділу УСБУ в Херсонській області. Підозрюваний жодного разу не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Беручи до уваги те, що на теперішній час ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області, а також те, що остання неодноразово викликалася до органу досудового розслідування, шляхом публікації повісток про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, але жодного разу на виклики слідчого не з`явилася, не повідомивши при цьому про причини неявки, тобто переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим підозрювана ОСОБА_5 14.08.2024 оголошена в розшук.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, на виклики слідчого до органу досудового розслідування не з`являється, про причини своєї неявки не повідомляє, прокурор просить про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, пославшись на обставини, у ньому викладені.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши доводи прокурора, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, ч. 1 ст. 297-1 КПК України встановлено, що спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно із ч. 2 ст. 297-1 КПК України передбачено, зокрема, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст. 111-1 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ст. 297-5 КПК України повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Копії процесуальних документів, що підлягають врученню підозрюваному, надсилаються захиснику.

Згідно до ч. 5 ст. 139 КПК України встановлено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Пунктом 20-1 Розділу XІ ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ КПК України визначено, що тимчасово, але не пізніше дня початку діяльності Державного бюро розслідувань (опублікування у газеті «Урядовий кур`єр» відповідного повідомлення його керівником): спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 365, 368, 368-2, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цьому абзаці, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Положення частини п`ятої статті 139 цього Кодексу у разі вчинення злочинів, визначених в абзаці другому цього пункту, поширюються також на осіб, які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

У клопотанні слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування мають також зазначатися фактичні дані про перебування особи за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій ст. 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (inabsentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Вимоги щодо особливостей застосування глави 24-1 цього Кодексу, передбачені цим пунктом, поширюються на кримінальні провадження, у яких підозрюваний, крім неповнолітнього, на момент звернення до суду з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування або обвинувальним актом оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні відомості, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Згідно ч. 5 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, підтверджується даними: протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 05.02.2024 р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 22.03.2024 р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 22.03.2024 р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 19.01.2024 р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 19.01.2024 р. та ОСОБА_12 від 27.03.2024 р.; протоколів пред`явлення для впізнання за фотознімками, проведеними за участі свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ; протоколу огляду від 19.01.2024 приміщення службового кабінету № 1, розташованого в адміністративній будівлі ДУ «Херсонський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» за адресою: м. Херсон, вул. Професора Уварова, будинок 3; протоколу огляду від 05.04.2024 - оглянуто документи, які вилучено під час проведення огляду від 19.01.2024; протоколу огляду від 01.05.2024 мережі інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України.

06.08.2024 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, про що у загально державному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено відповідне повідомленняв порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вказаний факт підтверджений прокурором у судовому засіданні документально.

Підозрювана ОСОБА_5 , будучи викликаною до органу досудового розслідування шляхом публікацій в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик на 10.08.2024, 12.08.2024, 13.08.2024 до слідчого не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, що в тому числі свідчить про переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваної ОСОБА_5 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, переховуванням з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою слідчого від 14.08.2024 р. ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Матеріалами клопотання підтверджується, що підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів слідства та перебуває на території тимчасово окупованого Скадовського району Херсонської області, в період з 24.02.2022 по теперішній час державний кордон України не перетинала.

З урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_5 , яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, у якості керівника структурного підрозділу незаконного органу влади, а саме окупаційної адміністрації держави-агресора, утвореної на тимчасово окупованій території Херсонської області Скадовського міськрайонного відділу ДБЗОЗ «Херсонський обласний центр гігієни та епідеміології» громадянка України ОСОБА_5 виконувала наступні організаційно-розпорядчі функції:організація та забезпечення функціонування структурного підрозділу,здійснення загального керівництва відділом; розподіл посадових обов`язків між працівниками відділу; керівництво працівниками відділу і контроль їх діяльності; контроль виконання працівниками відділу вимог трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності за ймовірно вчинений нею тяжкий злочин, виїхавши на тимчасово окуповану територію України, за викликом слідчого у загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» та офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора про необхідність її прибуття до найближчого територіально розташованого органу Служби безпеки України, неодноразово не з`явилася, у зв`язку із чим була оголошена у розшук, наявні підстави для здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваної, а відтак, і задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 135, 139, 297-1, 297-5, п. 20-1 Розділу XІ Перехідних положень КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 04.01.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1