Провадження № 1-кс/638/3103/24
УХВАЛА

Іменем України

23 вересня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001253 від 16.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

в с т а н о в и в :

Прокурор Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова, з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в якому зазначив, що у провадженні СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру дсудових розслідувань за № 0001253 від 16.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.09.2024 року о 01 годині 28 хвилин до чергової частини Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від інспектора ВРПП Ізюмського РУП ОСОБА_4 про те, що 16.09.2024 о 01 годині 12 хвилин біля будинку АДРЕСА_1 було зупинено автомобіль Opel Zafira, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав працівникам поліції неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів США за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

В період часу з 03 години 00 хвилин по 03 годин 26 хвилин 16.09.2024 року проведено огляд місця події на ділянці дороги за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого ОСОБА_4 , добровільно видав грошові кошти у розмірі 100 доларів США однією купюрою серією та номером LB 77811065 S. Дані грошові кошти було вилучено до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області (Харківська область, м. Ізюм, площа Садова, 18/75).

Вилучені в ході огляду місця події грошові кошти у розмірі 100 доларів США однією купюрою серією та номером LB 77811065 S, згідно постанови слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_6 від 16.09.2024 року було визнано речовим доказом.

Як зазначено в клопотанні, вказана річ (предмет) має доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнана речовим доказом та зиоже сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також має значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Вказане майно було вилучено до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна е фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися, та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, тобто вищеперераховане майно є тимчасово вилученим майном.

Вилучене вищевказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову від 16.09.2024 року.

Повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного майна, можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних слідчих дій.

З метою забезпечення збереження речових доказів слідчий просить зазначене майно арештувати.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання арешту майна в порядку п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України слідчий суддя має врахувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, з урахування заяви дізнавача про слухання клопотання у його відсутність, слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України дізнавач довів необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, оскільки майно вилучене під час огляду місця події від 16.09.2024 року, відповідає вимогам ст. 98 КПК України та має значення для забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001253 від 16.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведення в ході огляду місця події 16.09.2024 року, а саме на грошові кошти у розмірі 100 доларів США однією купюрою серією та номером LB 77811065 S перебувають на зберіганні в приміщенні Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області (Харківська область, м. Ізюм, площа Садова, 18/75).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1