02.08.2024 Справа № 756/9583/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/9583/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2024 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 29.07.2024 у кримінальному провадженні, внесеному 15.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000813, щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна, Тячівського р-н., Закарпатської обл., громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України,

УСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що у невстановлений день та час, у березні 2024 року, у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на території Оболонського району міста Києва, виник умисел, спрямований на пособництво у виготовлені підробленого документа, який видається організацією, що надає право керувати транспортними засобами з метою його використання, а саме посвідчення водія.

Реалізуючи свій умисел, направлений на пособництво у виготовлені завідомо підробленого посвідчення, ОСОБА_2 , скориставшись всесвітньою мережею зв`язку «Інтернет», знайшов у вказаній мережі оголошення про виготовлення водійських посвідчень. Після чого, за номером телефону, який був вказаний в оголошенні, зв`язався із невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка повідомила, що для виготовлення підробленого посвідчення водія необхідно надати фотокартки із власним зображенням, а також сплатити грошові кошти у розмірі 5000 грн.

В подальшому, у невстановлений день та час, у березні 2024 року, ОСОБА_2 , у невстановленому місці, за попередньою домовленістю із невстановленою особою, відіслав невстановленій досудовим розслідуванням особі на електронну адресу свій особистий фотознімок, який було використано невстановленою особою для виготовлення підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.06.2014 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дає право особі керувати транспортними засобами категорії - В1, В. В подальшому, у невстановлений день та час, у березні 2024 року, невстановленою особою, засобом «Нова пошта», було надіслано ОСОБА_2 , для його власних потреб підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.06.2014 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з його власною фотокарткою із зазначенням категорій - В1, В, за що заплатив грошові кошти в сумі 5000 грн.

1.1.Отже, ОСОБА_2 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме пособництво у виготовленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою.

14.07.2024 року, близько 21 год. 02 хв., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за кермом автомобіля марки «Hyundai», моделі «Santa Fe», н.з. НОМЕР_2 , та рухався за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 3, останнього було зупинено працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху України. До автомобіля ОСОБА_2 підійшов співробітник поліції і попросив останнього надати для перевірки посвідчення водія.

В цей момент, у ОСОБА_2 , виник умисел, що спрямований на використання підробленого документа, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 від 12.06.2014, із власною фотокарткою, в якому зазначено, що останній має право на керування транспортними засобами категорій «В1, В».

Реалізуючи свій умисел, спрямований на використання підробленого документа, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній надав працівникам поліції для ознайомлення дане посвідчення водія. Однак, в ході перевірки було встановлено, що згідно бази даних АІС «АРМОР» посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.06.2014, належить іншій особі.

В подальшому, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві. В ході проведення огляду місця події, в присутності двох понятих, ОСОБА_2 добровільно надав співробітникам поліції для вилучення вище вказане посвідчення водія.

1.2.Отже, ОСОБА_2 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документу.

2.Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1.30.07.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

2.2.Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_2 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

2.3.Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

2.4.Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

2.5.Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням були встановлені наступні фактичні обставини, що з березні 2024 року, у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на території Оболонського району міста Києва, виник умисел, спрямований на пособництво у виготовлені підробленого документа, який видається організацією, що надає право керувати транспортними засобами з метою його використання, а саме посвідчення водія.

Реалізуючи свій умисел, направлений на пособництво у виготовлені завідомо підробленого посвідчення, ОСОБА_2 , скориставшись всесвітньою мережею зв`язку «Інтернет», знайшов у вказаній мережі оголошення про виготовлення водійських посвідчень. Після чого, за номером телефону, який був вказаний в оголошенні, зв`язався із невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка повідомила, що для виготовлення підробленого посвідчення водія необхідно надати фотокартки із власним зображенням, а також сплатити грошові кошти у розмірі 5000 грн.

В подальшому, у невстановлений день та час, у березні 2024 року, ОСОБА_2 , у невстановленому місці, за попередньою домовленістю із невстановленою особою, відіслав невстановленій досудовим розслідуванням особі на електронну адресу свій особистий фотознімок, який було використано невстановленою особою для виготовлення підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.06.2014 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дає право особі керувати транспортними засобами категорії - В1, В. В подальшому, у невстановлений день та час, у березні 2024 року, невстановленою особою, засобом «Нова пошта», було надіслано ОСОБА_2 , для його власних потреб підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.06.2014 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з його власною фотокарткою із зазначенням категорій - В1, В, за що заплатив грошові кошти в сумі 5000 грн.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що 14.07.2024 року, близько 21 год. 02 хв., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за кермом автомобіля марки «Hyundai», моделі «Santa Fe», н.з. НОМЕР_2 , та рухався за адресою: АДРЕСА_3 , останнього було зупинено працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху України. До автомобіля ОСОБА_2 підійшов співробітник поліції і попросив останнього надати для перевірки посвідчення водія.

В цей момент, у ОСОБА_2 , виник умисел, що спрямований на використання підробленого документа, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 від 12.06.2014, із власною фотокарткою, в якому зазначено, що останній має право на керування транспортними засобами категорій «В1, В».

Реалізуючи свій умисел, спрямований на використання підробленого документа, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній надав працівникам поліції для ознайомлення дане посвідчення водія. Однак, в ході перевірки було встановлено, що згідно бази даних АІС «АРМОР» посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.06.2014, належить іншій особі.

В подальшому, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві. В ході проведення огляду місця події, в присутності двох понятих, ОСОБА_2 добровільно надав співробітникам поліції для вилучення вище вказане посвідчення водія.

2.6.Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорювались учасниками кримінального провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

2.7.Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 (пособництво у виготовленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою), ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документу).

3.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутні обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

3.2. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать надані матеріали досудового розслідування, ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_2 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та вказана в обвинувальному акті.

4.Мотиви призначення покарання .

4.1. Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. З урахуванням викладених обставин, тяжкості вчинених кримінальних проступків, покарання, яке передбачено за вчинені кримінальні проступки, відсутності завданої матеріальної шкоди, особистості обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався в силу ст. 89 КК України, офіційно не працює, має середню освіту, обставину, що пом`якшує покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а саме ОСОБА_2 необхідно обрати покарання у виді штрафу.

Зокрема, ОСОБА_2 слід призначити за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України покарання в виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн 00 коп., а за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн 00 коп. Оскільки ОСОБА_2 учинено два кримінальних проступки, покарання слід остаточно визначити виходячи з положень ч. 1 ст. 70 КК України, а саме за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн 00 коп.

4.3. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Бо примус зі сторони держав здійснити платіж на корить останньої, у значному розмірі, є не лише дієвим інструментом перевиховання, а й нагадуванням, негативним досвідом, з метою утриматися в майбутньому учинення повторних дій, що відповідає меті притягнення до кримінальної відповідальності, визначеної ст. 50 КК України.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

5.2. Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертиз № CE-19/111-24/40804- ДД від 17.07.2024 - 1514 гривень 56 копійок; № CE-19/111-24/41901- ФП від 25.07.2024 - 6058 гривень 24 копійки, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

5.3. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з фотокарткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться в матеріалах судового провадження, слід знищити в матеріалах судового провадження протягом всього строку їх зберігання.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України в виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 коп.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України в виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання в виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до ст. 26 КВК України він має сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № CE-19/111-24/40804- ДД від 17.07.2024 - 1514 гривень 56 копійок, № CE-19/111-24/41901- ФП від 25.07.2024 - 6058 гривень 24 копійки відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Речові докази: бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з фотокарткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться матеріалах в судового провадження - залишити в матеріалах судового провадження протягом всього строку їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1