УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, учинених дітьми, СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Департаменту захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000801, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

07.10.2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, учинених дітьми, СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Департаменту захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000801, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України, в якому ставилось питання про накладення, з метою збереження речових доказів, арешту на майно, тимчасово вилучене 03.10.2024 в ході проведення обшуку у квартирі, яку розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , з місцем мешкання ОСОБА_5 , а самена: мобільний телефон марки Samsung моделі А51, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 (повна назва моделі телефону SM-A515F/DSN) із номером телефону НОМЕР_4 , - які було вилучено під час проведення обшуку 03.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000801, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Так, слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений органом досудового розслідування день та час, але не пізніше 30.05.2024, у ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання за адресою:

АДРЕСА_1 , всупереч ст. ст. 2, 7, 8, 23, 19, 34, 36, 40 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989, ст. 9 Конвенції про кіберзлочинність від 07.09.2005, ст. 20 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, ст.ст. 1, 2, 3 Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, який ратифікований Законом України №716-IV (716-15) від 03.04.2003, виник злочинний умисел, спрямований на виготовлення дитячої порнографії, за участю малолітніх дітей: його пасинка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою подальшого розповсюдження файлів із зображенням дитячої порнографії.

Так, у невстановлений слідством час, але не пізніше 30.05.2024, ОСОБА_5 , маючи на меті реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на виготовлення з метою подальшого розповсюдження дитячої порнографії, використовуючи власний мобільний телефон Samsung A51, виготовив за участю малолітніх осіб, а саме його пасинка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 порнографічні зображення, відео та фото, які містили зображення статевих органів дітей, сцени сексуальних дій за участю оголених дітей.

В подальшому, використовуючи власний мобільний телефон Samsung A51 під час листування на сайті imgsrc.ru, використовуючи власний акаунт (профіль користувача) із іменем « ОСОБА_8 » («електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_3 ») із невстановленою досудовим розслідуванням особою повідомив останній про наявність у нього відео та фото з дитячою порнографією. Надалі ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, у месенджері «Teleguard» розповсюдив вказаній невстановленій особі 4 (чотири) виготовлені ним графічні файли: «45d99130-2005-1 1ef-86db-3598cb718deA.jpeg», «938266f0-2004-11ef-a371-dba7fdf268a0.jpeg», «b41 eaba0-200c-11ef-883b-31c22acc1a28.jpeg», «ddSb8240-2002-11ef-bd4d-632c34975471.jpeg» та 2 (два) відеофайли: «03с640-200b-1 1ef-8dc4-e9c28079227.р4», «VIDEO SCREEN CAPTURE OF TELEGUARD CHAT - 2024-06-02_14-29-36mp4.», які відносяться до дитячої порнографії.

Внаслідок вчинення ОСОБА_5 вищевказаних умисних дій зазначені файли стали доступними для перегляду та збереження за допомогою мережі інтернет невстановленій особі.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у виготовленні та розповсюдженні дитячої порнографії, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Крім цього, у невстановлений органом досудового розслідування день та час, але не пізніше 03.10.2024, у ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, виник злочинний умисел на зберігання дитячої порнографії без мети збуту та розповсюдження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, порушуючи суспільну мораль, тобто систему етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей в частині заборони поширення серед населення вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини, всупереч ст. ст. 2, 7, 8, 23, 26, 40 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 і набула чинності 02.09.1990, ст. 9 Конвенції про кіберзлочинність від 07.09.2005, яка набула чинності 01.07.2006, ст. ст. 1, 2, 3 Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, який ратифікований 03.04.2003, з метою отримання доступу до матеріалів (відеофайлів) дитячої порнографії, використовуючи інформаційно-телекомунікаційні системи та технології, а саме мобільний телефон марки «Samsung» моделі A51 (SM A515F/DSN) с/н НОМЕР_3 , який належить йому на праві власності, у невстановлений спосіб, умисно, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, у невстановлений органом досудового розслідування день та час отримав доступ до файлу, який містить сцени сексуально-насильницького характеру та жорстокого поводження із малолітніми дітьми, шляхом вчинення насильницьких дій сексуального характеру, направлених на посягання на статеву недоторканість останніх та приниження осіб, які відповідно до міжнародних норм відносяться до дитячої порнографії, а саме відеофайл під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який почав умисно зберігати на належному йому мобільному телефоні.

Так, 03.10.2024 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung» моделі A51 (SM A515F/DSN) с/н НОМЕР_3 , який належить останньому та яким він користується. В зазначеному мобільному телефоні марки «Samsung» в папці «Download», а також папках, створених в ній, а саме: VFED Samsung GSM SM-A515F_DS Galaxy A51 2024_10)03 (001), FileSystem 01, samsung-SM-A515F.zip, Dump, data, media, 150, Download виявлено файл «Hotel VidEo.MPG_tmp-197655944», який відповідно до міжнародних норм відноситься до дитячої порнографії.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у умисному зберіганні дитячої порнографії без мети збуту та розповсюдження тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

26.09.2024 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було винесено ухвалу, якою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

03.10.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки Samsung моделі А51, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 (повна назва моделі телефону SM-A515F/DSN) із номером телефону НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 .

03.10.2024 слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання вищезазначених предметів речовими доказами.

У судове засідання слідча ОСОБА_3 не з`явилася. Слідча у кримінальному провадженні ОСОБА_10 надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без своєї участі, до якої долучила докази повідомлення власника тимчасово вилученого майна про дату, час та місце проведення судового засідання.

Власник тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився. Разом з цим, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті заявлених у ньому вимог.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги зміст винесеної 03 жовтня 2024 року постанови про визнання майна речовим доказом, зважаючи на наявність достатніх доказів того, що частина зазначеного у клопотанні майна відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр вважати, що воно могло бути знаряддям кримінального правопорушення, могло зберегти на собі відомості, важливі для досудового розслідування, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 03.10.2024 в ході проведення обшуку у квартирі, яку розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , з місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме на: мобільний телефон марки Samsung моделі А51, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 (повна назва моделі телефону SM-A515F/DSN) із номером телефону НОМЕР_4 , - які було вилучено під час проведення обшуку 03.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, учинених дітьми, СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Департаменту захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000801, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 03.10.2024 в ході проведення обшуку у квартирі, яку розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , з місцем мешкання ОСОБА_5 , а самена: мобільний телефон марки Samsung моделі А51, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 (повна назва моделі телефону SM-A515F/DSN) із номером телефону НОМЕР_4 , - які було вилучено під час проведення обшуку 03.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1