Дата документу 14.08.2024Справа № 554/8291/24
Провадження № 1-кс/554/8318/2024
У Х В А Л А

14 серпня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001321 від 11 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на автомобіль NISSAN MICRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування. Місцем зберігання транспортного засобу просить визначити за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи вимоги клопотання зазначив, що 10 серпня 2024 року, близько 19 год 55 хв, на перехресті вул. Зіньківська та вул. Старий Хутір у м. Полтава відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля NISSAN MICRA, д. н. з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 та водія скутера JONWAY ITALIA чорного кольору без реєстраційного номеру ОСОБА_6 , які рухалися в попутному напрямку по вул. Зіньківська з боку вул. Соборності у напрямку вул. Яківчанська, при виконанні маневру розвороту на нерегульованому перехресті автомобілем NISSAN MICRA. В результаті ДТП пасажир скутера ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та був доставлений в КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

11 серпня 2024 року відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001321 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідчий вказує, що 10 серпня 2024 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на перехресті вул. Зіньківська та вул. Старий Хутір у м. Полтава, було виявлено автомобіль NISSAN MICRA, д. н. з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 та скутер JONWAY ITALIA чорного кольору без реєстраційного номеру, рама № НОМЕР_3 , які зберегли на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди (механічні пошкодження), у результаті якого пасажир мотоцикла ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження. Транспортні засоби автомобіль NISSAN MICRA, д. н. з. НОМЕР_1 , передано на зберігання в АДРЕСА_1 , скутер JONWAY ITALIA чорного кольору без реєстраційного номеру передано на зберігання на спецмайданчик ГУНП в Полтавській області.

11 серпня 2024 року постановою слідчого вилучені транспортні засоби визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.

В зв`язку з викладеним, в органу досудового розслідування є необхідність у накладенні арешту на вищевказаний автомобіль, оскільки є достатні підстави вважати, що не застосування такого заходу може призвести до можливої втрати майна та його відчуження третім особам. Таке обмеження права власності буде відповідати завданням кримінального провадження, співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження.

Для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування у кримінальному правопорушенні, через необхідність проведення слідчих дій та експертних досліджень з використанням вказаного транспортного засобу та задля збереженням слідової інформації, слідчий просить накласти на нього арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив задовольнити клопотання.

Власниця майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила та заяви про відкладення судового засідання не подала. Разом із тим, неявка останньої в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень статті 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що постановою слідчого від 11 серпня 2024 року автомобіль NISSAN MICRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001321 від 11 серпня 2024 року.

Як слідує із змісту клопотання, метою накладення арешту на майно у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим доведено, що належний ОСОБА_5 транспортний засіб NISSAN MICRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зокрема може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому арешт вилученого транспортного засобу надасть змогу провести з ним необхідні органу досудового розслідування слідчі дії та експертні дослідження, відомості, отримані за результатами виконання яких слугуватимуть доказами у справі.

Таким чином, зазначений автомобіль підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.

Разом з тим, визначення місця зберігання речових доказів на стадії досудового розслідування, про що в клопотанні просить слідчий, за змістом норм КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 належить до виключної компетенції органів досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль NISSAN MICRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8