справа №176/2050/24
провадження №1-кс/176/323/24
УХВАЛА

Іменем України

01 серпня 2024 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , судового розпорядника ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ясиноватка Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх (малолітніх) дітей на утриманні не має, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не маючого інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в рамках кримінального провадження №0000387, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000387, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Дане клопотання мотивоване тим, що 28 липня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , вчинив розбещення малолітньої відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

28 липня 2024 року відомості про вчинений злочин внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000387, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, про те, що 28 липня 2024 року, приблизно о 13 год. 00 хв. точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, проходив поблизу буд. АДРЕСА_2 , побачив малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на порушення статевої недоторканності нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої ОСОБА_7 , вчинення відносно малолітньої ОСОБА_7 розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті, збудження у малолітньої ОСОБА_7 статевого інстинкту, здатного викликати фізичне та моральне розбещення малолітньої.

Після цього, приблизно о 13 год. 02 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розбещення малолітньої ОСОБА_7 , схопив своєю рукою малолітню за руку, користуючись відсутністю сторонніх осіб, безпорадним станом малолітньої потерпілої, який виражався в тому, що малолітня потерпіла не розуміла сутність та характері вчинюваних щодо неї розпусних дій сексуального характеру та не могла чинити опір через свій малолітній вік, умисно, з метою задоволення власної статевої пристрасні, спустивши штани, які були одягнуті на ньому, оголив свій статевий орган, почав мастурбувати тримаючи за руку малолітню ОСОБА_7 .

Надалі ОСОБА_6 закінчивши свої розпусні дії сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_7 , спрямовані на задоволення власної статевої пристрасні, з місця злочину зник.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи.

29 липня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 156 КК України,

Обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованих діяння, підтверджуються наступними доказами:

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 28.07.2024;

- протоколом огляду місця події від 28.07.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.07.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.07.2024;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 від 29.07.2024;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 від 29.07.2024;

- повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 від 29.07.2024;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 29.07.2024;

- протоколом проведеного слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 29.07.2024.

Будучи допитаним в якості підозрюваного у вчинені вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 свою провину в повному визнав в повному обсязі та пояснив обставини вчинення ним кримінального правопорушення.

Одночасно слідчий вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють застосування запобіжного заходу.

Зокрема, на думку слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що у підозрюваного ОСОБА_6 на території міста Жовті Води відсутні міцні соціальні зв`язки, останній не одружений, не має дітей, у зв`язку з чим, під загрозою покарання, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини, він зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Також на думку слідчого наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

На думку слідчого, викладені факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання за обставин викладених в ньому та просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, про яке іде мова в клопотанні підтверджується наданими письмовими доказами, зокрема:

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 28.07.2024;

- протоколом огляду місця події від 28.07.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.07.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.07.2024;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 від 29.07.2024;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 від 29.07.2024;

- повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 від 29.07.2024;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 29.07.2024;

- протоколом проведеного слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 29.07.2024.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Крім того, слідчий суддя погоджується з існування на теперішній час ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу для існування, не має сталих соціальних зв`язків, не одружений, не має утриманців, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за вчинення якого йому загрожує покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, слідчий суддя погоджується з наявністю ризиків його переховуватися від органів досудового розслідування або суду та спроби незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За глибоким переконанням слідчого судді, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосування зазначеного запобіжного заходу з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного наразі не встановлено.

Зважаючи на викладене, з метою не допущення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 193, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000387, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ясиноватка Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 29 вересня 2024 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати помешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

На період застосування цілодобового домашнього арешту покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися з помешкання, де він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, за винятком необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, залежно від стадії кримінального провадження;

- утримуватися від спілкування зі свідками;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали направити до ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для належного виконання.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_11