Номер провадження 11-сс/816/450/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - особисте зобов`язання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 липня 2024 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 липня 2024 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського РУН ГУНГІ в Сумській області про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 на період досудового слідства запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Суми), без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні 0002166.

Встановлено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу в частині покладення визначених обов`язків 13 вересня 2024 року.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимоги апеляційної скарги прокурор мотивує тим, що 17 липня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), кваліфікуючою ознакою якого є «вчинене в умовах воєнного стану», і з врахуванням наявних у даному провадженні доказів, така підозра є обгрунтованою. При цьому, застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий у поданому слідчому судді клопотанні вмотивував наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого. Наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тому є підстави вважати, що, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду. Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, існує у зв`язку з тим, що на даний час органом досудового розслідування не встановлено місцезнаходження всього майна, викраденого у потерпілого. Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків та потерпілого, підтверджується тим, що ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності може чинити тиск на потерпілого та свідків у провадженні про яких обізнаний, та які є його знайомими, з метою зміни їх свідчень.

Як зазначає прокурор, слідчим суддею було встановлено обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри за ч. 4 ст. 186 КК України та наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 найбільш м`якого запобіжного заходу, а саме, у вигляді особистого зобов`язання, який, фактично, є необґрунтованим, невмотивованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, у своєму рішенні слідчий суддя зазначив лише про те, що у ОСОБА_7 наявне постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, при цьому, не було в достатній мірі взято до уваги вагомість доказів, якими підтверджується вчинення останнім інкримінованого тяжкого злочину, тяжкість майбутнього покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватості, відсутність у нього власної родини, дітей, утриманців, а спільне проживання підозрюваного зі своєю сестрою не може свідчити про міцність соціальних зв`язків.

На думку прокурора, неврахування слідчим суддею вказаних обставин, призвело до прийняття рішення, яке вважати законним та обґрунтованим підстави відсутні.

В поданій до апеляційного суду заяві, прокурор підтримав доводи та вимоги поданої ним апеляційної скарги, просив їх задовольнити та здійснювати апеляційний розгляд за його відсутності.

Враховуючи таку позицію прокурора, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , також звернувся до апеляційного суду з заявою, в якій просив розглядати дане кримінальне провадження без їх участі.

За наявності вказаних заяв та з врахуванням того, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.1 ст. 406 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні провести у порядку письмового провадження, а тому, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002166 від 16 липня 2024 року за ч. 4 ст. 186 КК України, в якому 17 липня 2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

В рамках даного кримінального провадження до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся старший слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області з клопотанням щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме до 17 вересня 2024 року, з визначенням застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Своє клопотання слідчий вмотивував обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_7 підозри та наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, яким запобігти і забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, та перевіряючи обґрунтованість його доводів, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких та за який, у разі визнання винуватості, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Крім того, слідчим суддею було враховано, що підозрюваному відомі адреси свідків по даному кримінальному провадженню, що він не одружений та не має на утриманні дітей та інших осіб.

Саме з врахуванням зазначеного, слідчий суддя і дійшов, що як слідчим у клопотанні, так і прокурорам у судовому засіданні доведено існування ризиків того, що ОСОБА_7 може ухилятися від слідства та суду, чинити тиск на свідків з метою зміни їх показів на свою користь, знищити, переховувати чи спотворити будь-які з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Однак, з врахуванням тих обставин, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, місце роботи та усталений спосіб життя, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, що забезпечить його належну процесуальну поведінку під час досудового слідства та у суді, з чим також погоджується і колегія суддів та ставити під сумнів законність такого висновку підстав не вбачає.

При цьому, доводами апеляційної скарги правильність таких висновків слідчого судді не спростовується, оскільки прокурором не наведено додаткових обставин, які не були предметом розгляду слідчого судді, та за яких би підлягало до задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто, не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження виключно такий запобіжний захід є необхідним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що прокурором не надано доказів на підтвердження того, що застосований слідчим суддею запобіжний захід підозрюваним було порушено, чи вказаним запобіжним заходом належну процесуальну поведінку останнього забезпечено не було.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,418, 419, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 липня 2024 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4