Справа № 309/1822/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представник потерпілого ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/618/23 за апеляційними скаргами: прокурора Хустської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 та захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 04 серпня 2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хуст Закарпатської області, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Хуст Закарпатської області, громадянки України, яка має середню освіту, незаміжньої, на момент скоєння злочину учениці 10-Б класу ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення за п.12 ч.2 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 04 серпня 2023 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ст.115 ч.2 п.12 КК України, та призначено йому покарання у виді 14 /чотирнадцяти/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_5 залишено тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахується з моменту його фактичного затримання у порядку, передбаченому ст.208 КПК України, тобто з 20 лютого 2017 року. Зараховується засудженому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення в періоди з 20 лютого 2017 року по 13 лютого 2020 року та з 19 грудня 2020 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015.

ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ст.115 ч.2 п.12 КК України, та призначено їй покарання у виді 14 /чотирнадцяти/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо засудженої ОСОБА_6 залишено тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_6 рахується з моменту її фактичного затримання у порядку, передбаченому ст.208 КПК України, тобто з 20 лютого 2017 року. Зараховується засудженій ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення в періоди з 20 лютого 2017 року по 13 лютого 2020 року та з 29 грудня 2020 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 2375 грн. 00 коп.; моральну шкоду - в розмірі 800000 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 2375 грн. 00 коп.; моральну шкоду - в розмірі 800000 грн.00 коп. В інший частині позовних вимог, - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 витрати по кримінальному провадженню за проведення судової молекулярно-генетичної та молекулярно-генетичних експертиз у загальному розмірі 37443 грн. 73 коп. - по 18721 грн. 87 коп. з кожного на користь держави за експертні послуги.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хустського районного суду ОСОБА_12 від 21 лютого 2017 року на: дерев`яну скалку зі слідами бурого кольору; чорні вологі кросівки марки «Адідас»; жіночі матерчаті штани чорного кольору з плямами бурого кольору; пуховик білого кольору з наявними плямами бурого кольору; м`яку іграшку, в середині якої знаходиться мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, що належить ОСОБА_13 ; системний блок марки «LG»; подушку з плямами бурого кольору; системний блок чорного кольору з плямами бурого кольору; дерев`яну частину міжкімнатних занавісок з плямою бурого кольору; простиню з плямами бурого кольору; вирізану матерчату частину дивана з плямою бурого кольору; картонну коробку з плямами бурого кольору; змиви речовини бурого кольору з мережевого кабелю кімнати; подвійну розетку з плямами бурого кольору; мобільний телефон марки «Соні Еріксон»; рушник синього кольору з плямами бурого кольору; чоловічу куртку чорного кольору; сифон з рукомийника ванної кімнати; матрац коричневого кольору з наявними плямами бурого кольору; простиню; жіночу чорну куртку з капюшоном; пару жіночих чобіт; ковдру червоного кольору з плямами бурого кольору; марлевий тампон, на який здійснено змиви крові з бетонної доріжки, які були вилучені в ході огляду місця події 20.02.2017 в квартирі АДРЕСА_2 .

Речові докази:

-зріз матерії з дивана спальної кімнати, наволочку з другого ярусу ліжка дитячої кімнати, ковдру коричневого кольору з підвального приміщення будинку, які упаковані в поліетиленовий пакет; три змиви на марлевий бинт із плямами речовини бурого кольору по маршруту імовірного перенесення трупа, які упаковані в пакет експертної служби №2471666; складний ніж, який упакований в спеціалізований пакет №4297240 з биркою; шкіряний гаманець коричневого кольору, упакований в експертний пакет №3425907, горловина якого перев`язана ниткою та скріплена биркою з пояснюючими написами; упаковку стартового пакету без сім-картки з написами: «life НОМЕР_1 », упаковану в експертний пакет №3450607, горловина якого перев`язана ниткою та скріплена биркою з пояснюючими написами; утримувач сім-картки із написом «Київстар», на якій наявний напис фломастером чорного кольору « НОМЕР_2 », в якій наявна сім-картка із маркуванням « НОМЕР_3 та НОМЕР_4 », які упаковані в експертний пакет №3450608, горловина якого перев`язана ниткою та скріплена биркою з пояснюючими написами; сім-картку НОМЕР_5 НОМЕР_6 , яку упаковано до паперового конверта, скріплено паперовою биркою-наклейкою з пояснюючими написами; аркуш подвійний із зошита з розпискою ОСОБА_14 , аркуш одинарний із зошита, записник в прозорій обгортці, записник із зображенням собаки на палітурці, записник із зображенням мультиплікаційних героїв, які упаковані в експертний пакет №2297393, горловина якого перев`язана ниткою та скріплена биркою з пояснюючими написами; зрізи нігтів з рук ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , серветку зі зразком крові ОСОБА_13 , які упаковані в чотири паперові конверти з бирками; серветки зі зразками крові ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , упаковані до спеціалізованих пакетів №2471633 та №2471634 відповідно; дерев`яну качалку та два кухонні ножі, які упаковано до спеціалізованого пакету №3128866; чоловічі штани, які упаковано до спеціалізованого пакету №40654804; жіночі штани, які упаковано до спеціалізованого пакету №4065720; куртку, яку упаковано до спеціалізованого пакету №3324426; чоловічу кофту, яку упаковано до спеціалізованого пакету №4154611; кросівки «Адідас» чорного кольору, частину міжкімнатних занавісок, картонну коробку із спальної кімнати, змив з мережевого шнура з кута спальної кімнати, розетку, рушник синього кольору, які упаковано до поліетиленового пакету фіолетового кольору з биркою; жіночу куртку чорного кольору, пару жіночого взуття, рушник синього кольору, наволочку червоного кольору, підковдру та подушку, дві подушки синього кольору, підковдру коричневого кольору, які упаковано до двох поліетиленових пакетів чорного кольору з биркою; жіночі кросівки білого кольору «Адідас», сумку сірого кольору, наволочку, сумку в клітинку, пару жіночих кросівок, які упаковано до поліетиленового пакету чорного кольору з биркою; памперс, поміщений до спецпакету №4347642; сифон з умивальника, упакований в спецпакет №4263720, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області /в теперішній час Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області/, - ухвалено знищити;

-телефон потерпілої ОСОБА_13 SAMSUNG MOBIL PHONE MODEL i8190, 46454 та НОМЕР_7 із номером НОМЕР_8 , який упаковано до спеціалізованого пакету №4314830; мобільний телефон «Sony Ericsson Z310, S/N: НОМЕР_9 » з сім-карткою НОМЕР_10 , упакований в експертний пакет №4315202, горловина якого перев`язана ниткою та скріплена биркою з пояснюючими написами; системний блок сірого кольору з написом червоними літерами «Roma», упакований до картонної коробки з биркою; системний блок чорного кольору з наклейкою у верхній частині «AMD Athlon X2», упакований до картонної коробки з биркою; мобільний телефон, схожий на «і-Phone» з маркуванням Model:i5s GSN/GPRS TV WIFI 850/900/1800/1900 MHZ GSM Quad-band Cell Phone IMEI: НОМЕР_11 та IMEI: НОМЕР_12 , який упакований в експертний пакет №3450596, горловина якого перев`язана ниткою та скріплена биркою з пояснюючими написами; мобільні телефони SAMSUNG ІМЕІ НОМЕР_13 та SAMSUNG ІМЕІ НОМЕР_14 , упаковані в експертні пакети №3450610 та №3450609 відповідно, горловини яких перев`язані нитками та скріплені бирками з пояснюючими написами; планшет білого кольору з чохлом без маркування та планшет чорного кольору «JEKA» НОМЕР_15 , упаковані в експертні пакети №3496255 та №3496319 відповідно, горловини яких перев`язані нитками та скріплені бирками з пояснюючими написами; «iPhone» чорного кольору з встановленою в ньому непрацюючою сім карткою НОМЕР_16 , а також сім-картку НОМЕР_17 , які упаковано до спеціалізованого пакету №3451118; золоті вироби, які упаковано в спеціалізований пакет № НОМЕР_18 , які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області /в теперішній час Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області/, - ухвалено повернути потерпілому ОСОБА_11 .

Згідно з вироком, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

18 лютого 2017 року, близько 23 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його сестра - обвинувачена ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на той момент була неповнолітньою, знаходячись за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , попередньо домовилися про вбивство своєї матері - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з мотивів уникнення відповідальності за вчинення 10 грудня 2016 року, близько 22 години 00 хвилин, неповнолітньою ОСОБА_6 крадіжки гаманця з грошима та документами знайомого ОСОБА_15 , про що стало відомо матері, у зв`язку з чим остання мала намір розповісти про злочин батькові ОСОБА_11 . Діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, готуючись до вбивства матері, ОСОБА_5 та неповнолітня ОСОБА_6 заздалегідь домовилися про спосіб вчинення насильницьких дій: шляхом нанесення ударів твердим предметом по голові та нанесення ножових поранень, обрали знаряддя злочину дерев`яну качалку та кухонний ніж, а також вирішили вчинити злочин в той момент, коли мати засне.

Слідуючи заздалегідь розробленому плану, 19 лютого 2017 року, близько 3 години 00 хвилин, ОСОБА_5 та неповнолітня ОСОБА_6 , переконавшись у тому, що мати заснула на ліжку в спальні, взяли ніж і дерев`яну качалку та, діючи умисно, з метою вбивства, за попередньою змовою групою осіб, підійшли до ОСОБА_13 , яка лежала на правому боці, обернута обличчям до стіни, та ОСОБА_5 розпочав насильницькі дії у відношенні останньої, зокрема наніс їй з великою силою серію /не менше шести/ ударів дерев`яною качалкою у життєво важливі органи, зокрема: у ліву лобну, тім`яну, скроневу та потиличну ділянку голови, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран чола зліва, тім`яної ділянки зліва, лівої скроневої ділянки, потиличної ділянки майже по центру, багатоуламкових переломів кісток склепіння черепу, переломів кісток основи черепу, крововиливів під м`які оболонки головного мозку, крововиливів під м`які покриви голови зі сторони внутрішньої поверхні в проекції ран, синців в ділянках лобної ділянки зліва з переходом на ліву орбітальну ділянку. В ході нанесення ОСОБА_5 перших ударів ОСОБА_13 з метою захисту інстинктивно підняла руки, тому ОСОБА_5 під час нанесення подальших ударів дерев`яною качалкою спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді: перелому проксимальної фаланги 2 пальця лівої кисті, синців в ділянках тильної поверхні лівої кисті, тильної поверхні правої кисті. Під час нанесення ОСОБА_5 ударів качалкою матері ОСОБА_13 неповнолітня ОСОБА_6 знаходилася біля нього та тримала в руці заздалегідь підготовлений кухонний ніж.

Побачивши, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень смерть ОСОБА_13 не настала, бажаючи довести єдиний злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя матері, до кінця, неповнолітня ОСОБА_6 передала ОСОБА_5 ніж, яким той наніс множинні удари у передню частину шиї та грудної клітки справа матері та повернув ніж неповнолітній ОСОБА_6 , яка в свою чергу завдала близько двох ударів ножем у передню частину шиї ОСОБА_13 .. Загалом ножем ОСОБА_5 та неповнолітня ОСОБА_6 нанесли ОСОБА_13 не менше 17 ударів та спричинили тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаних ран грудної клітки справа по середньо-пахвинній лінії, середньої третини шиї по передній поверхні, нижньої долі правої легені, хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї, стравоходу. У зв`язку з тим, що внаслідок нанесення ударів у ОСОБА_13 була сильна кровотеча, з метою попередження сильного забруднення квартири кров`ю, неповнолітня ОСОБА_6 накрила шию та обличчя матері подушкою і утримувала подушку, доки ОСОБА_13 не померла на місці події.

Переконавшись у настанні смерті матері, ОСОБА_5 та неповнолітня ОСОБА_6 відразу після вчинення злочину загорнули труп у ковдру, принесли до берегу річки Ріка, роздягнули труп та зіштовхнули у воду в ділянці річки біля ресторану «Ріка», що на об`їзній трасі в АДРЕСА_3 .

Повернувшись додому, ОСОБА_5 та неповнолітня ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин, зібрали в пакети забруднені кров`ю подушки, простирадло, матрац, а також куртку та чоботи матері, які ОСОБА_5 заховав у підсобному приміщенні під сходами будинку АДРЕСА_3 . Також ОСОБА_5 та неповнолітня ОСОБА_6 виключили мобільний телефон ОСОБА_13 та сховали його в м`яку іграшку в квартирі, щоб імітувати безвісне зникнення матері. Крім цього, ОСОБА_5 та неповнолітня ОСОБА_6 змили сліди крові із знарядь злочину дерев`яної качалки та кухонного ножа, а також змили кров з підлоги, ліжка, стіни біля ліжка.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №29 від 20 березня 2017 року - смерть ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , настала внаслідок комбінованої травми голови та тулуба, яка супроводжувалась багатоуламковими переломами кісток склепіння та основи черепу, субарахноїдальним крововиливом, колото-різаними ранами правої половини грудної клітки з пошкодженням нижньої долі правої легені, колото-різаними ранами передньої поверхні шиї з пошкодженням хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї, стравоходу і ускладнилась забоєм речовини головного мозку, правобічним гемопневмотораксом, шоком, що і явилось безпосередньою причиною її смерті.

Потерпілим ОСОБА_11 був заявлений цивільний позов до:

-обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 1010000 грн. 00 коп. /матеріальна шкода 10000 грн.; моральна шкода 1000000 грн. 00 коп./;

-обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 1010000 грн. 00 коп. /матеріальна шкода 10000 грн.; моральна шкода 1000000 грн. 00 коп./.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не заперечуючи правильності кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , доведеності їх вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вважає, що оскаржуваний вирок суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що висновок суду про щире каяття ОСОБА_5 та його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення не відповідає установленим у судовому засіданні обставинам. Таким чином, зазначає, що визнання вищевказаних обставин такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суперечить вимогам п.5 ч.1 ст.368 КПК України і підлягають виключенню з вироку. Просить суд, оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_5 змінити та виключити з мотивувальної частини вироку посилання на наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 : щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції постановив обвинувальний вирок не давши належним чином оцінку доводам обвинувачених та сторони захисту, що є наслідком однобічності та неповноти судового слідства, оскільки не були належним чином з`ясовані з достатньою повнотою всі обставини та матеріали кримінального провадження. Зазначає, що із висновків молекулярно-генетичних експертиз жодних слідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на місці вбивства ОСОБА_13 та на її тілі не виявлено. Свідки, які були допитані в судовому засіданні ніяким чином не підтвердили версію сторони обвинувачення, яка в подальшому лягла в основу вироку. Вважає, що судом взято до уваги тільки ті покази, пояснення та твердження, що підтверджують фактичну участь у вчиненні даного кримінального правопорушення, а покази, пояснення та в свою чергу і експертизи, що зменшують вину, оцінені критично та не враховані у оспорюваному вироку та правильність кваліфікації даного діяння. Також сторона захисту звертає увагу на те, що судом з незрозумілих підстав, які взагалі не були досліджені під час судового слідства, а як наслідок сторона захисту була позбавлена можливості подати свої заперечення та доводи стосовно терміну відбуття покарання засудженими, а саме запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_5 - залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Вважає, що з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, а також зважаючи на те, що сторона обвинувачення проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами не заперечувала, сторона захисту приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена п.12 ч.1 ст.115 КК України нічим не доведена, оскільки він своїми діями не вчинив дане кримінальне правопорушення. Просить суд, скасувати оскаржуваний вирок та постановити новий, яким засудити ОСОБА_5 за ч.1 ст.115 КК України та призначити покарання в межах статті. Зарахувати строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання у порядку, передбаченому ст.208 КПК України, тобто з 20 лютого 2017 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015. Змінити запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуваний вирок суду має бути скасований щодо ОСОБА_6 , а кримінальне провадження має бути закрито, оскільки остання будь-якого кримінального правопорушення не вчиняла та суд засудив її безпідставно, а висновки суду в оскаржуваному судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, вимогам закону. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 чітко в судовому засіданні дав показання, що вину свою він визнав частково, що свою матір він вбив сам, усі тілесні ушкодження він наносив матері один. Із сестрою вони не домовлялися вбивати матір, його сестра не наносила матері ніяких тілесних ушкоджень, вона тільки допомогла йому відтягнути труп матері до річки. Відтак, дії або бездіяльність мали бути перекваліфіковані за ч.1 ст.396 КК України. Вважає, що всі наведені у вироку докази показання свідків, потерпілих, висновки експертів та письмові докази, є такими, що не узгоджуються між собою, не доповнюють один одного, є неповними, сумнівними, не належними та не допустимими, оскільки всупереч ст.ст.84-86 КПК України прямо не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та отримані в порядку, не передбаченому КПК України. На думку захисника, суд неповно та не об`єктивно дослідив обставини справи, прийняв незаконне та необґрунтоване рішення, всупереч вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що відсутність належного формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, унеможливлює якісний і повний захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що в матеріалах справи не має жодного доказу, який би свідчив про те, що підзахисна заздалегідь домовилась про вчинення вбивства. Просить суд, оскаржуваний вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення та скасувати запобіжний захід звільнивши ОСОБА_6 з під варти. У випадку якщо суд апеляційної інстанції прийде до висновку про певну винуватість ОСОБА_6 , то просить перекваліфікувати дії останньої з п.12 ч.2 ст.115 на ч.1 ст.396 КК України.

На апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 захисник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_9 подала заперечення, в яких вказала, що вважає апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що вина ОСОБА_6 повністю підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі показами свідків, висновками експертів, письмовими та речовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні та висвітлені у вироку суду першої інстанції. Також зазначає, що за 6 років розгляду судами даного кримінального провадження, жодної спроби до примирення з потерпілим ОСОБА_11 в тому числі на відшкодування завданої йому обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 моральної та матеріальної шкоди не вчинили. Одночасно зазначає, що повністю погоджуються із позицією сторони обвинувачення та вважають, що оскаржуваний вирок суду слід змінити та виключити із мотивувальної частини вироку посилання на наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Просять суд дослідити в судовому засіданні протоколи проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 та з ОСОБА_5 від 20.02.2017 та відеозапис проведення слідчого експерименту, залишити оскаржуваний вирок суду щодо визнання ОСОБА_6 винною та призначення покарання у виді 14 років позбавлення волі, без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинувачених, захисників, які підтримали доводи апеляційних скарг та заперечили щодо доводів апеляційної скарги прокурора, представника потерпілого, яка підтримала подану прокурором апеляційну скаргу, а апеляційні скарги подані захисниками обвинувачених заперечила, думку прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, заперечила щодо апеляційних скарг захисників обвинувачених, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги подані захисниками задоволенню не підлягають, а апеляційна скарга подана прокурором підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

При перевірці кримінального провадження апеляційним судом встановлено,

що висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Фактичні обставини провадження, встановлені судом, стосовно вчинення обвинуваченими злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, свідчать про послідовність, злагодженість, узгодженість, нерозривну єдність та взаємну обумовленість

дій обвинувачених, вказують на те, що обвинувачені діяли за попередньою змовою, заздалегідь домовившись про спільне вчинення злочину.

Такий висновок підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку, з чим погоджується колегія суддів, зокрема:

- будучи допитаним у судовому засіданні першої інстанції обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, визнав частково, розкаявся у скоєному та пояснив суду, що свою матір ОСОБА_13 він вбив сам. Усі тілесні ушкодження він наносив матері один. Зі своєю сестрою вони не домовлялися вбити матір. Його сестра ОСОБА_6 не наносила матері ніяких тілесних ушкоджень. Вона тільки допомогла йому відтягнути труп матері до річки. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 він визнав частково.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, не визнала та відмовилася давати у судовому засіданні показання. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 вона визнала частково.

Потерпілий ОСОБА_11 у суді першої інстанції пояснив, що він 2 доби, а саме з 17.02.2019 по 19.02.2017 не був вдома, перебував на чергуванні на роботі в Закарпатській філії «КРРТ». В неділю 19 лютого 2017 року, вранці він повернувся додому, відкрив двері своїм ключем. Дружини ОСОБА_13 вдома не було, вдома були тільки діти: син ОСОБА_16 та донька ОСОБА_17 , які ніби спали. На його питання де мама, вони відповіли, що не знають. Він почав шукати дружину по знайомих, однак ніхто дружину ОСОБА_18 не бачив і нічого не знав. Шукали з друзями по берегу річки, в місцях, де раніше разом відпочивали. Потім він пішов до поліції - написати заяву про зникнення дружини. В цей час йому зателефонував ОСОБА_19 про те, що знайшов дивну переписку на комп`ютері та телефонах у його дітей. Він повернувся додому та почав із знайомими оглядати будинок. В підвальному приміщенні ОСОБА_20 знайшов пакети, в яких були речі його дружини ОСОБА_18 та речі з плямами, схожими на кров. Після чого вони викликали поліцію та він надав дозвіл працівникам поліції на огляд квартири. Працівники поліції знайшли кров на ліжку дві плями, багато цяток крові в спальній кімнаті на стіні, на ліжку, у великій кімнаті - на підлозі. Золоті речі дружини знайшли в грілці на кухні, її телефон у м`якій іграшці в дитячій кімнаті. З донькою ОСОБА_21 у них з дружиною раніш були конфліктні ситуації, а саме - випадки крадіжок телефонів та дорогоцінностей. З приводу крадіжки гаманця у ОСОБА_15 він пояснив, що це була не перша крадіжка, був випадок раніше, коли його діти: син ОСОБА_16 та донька ОСОБА_17 вкрали у них вдома гроші в сумі 1 тис. доларів, однак, коли він про це їм повідомив, то вони повернули гроші. Заявлений цивільний позов до обвинувачених про відшкодування матеріальної та моральної шкоди він підтримав в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що ОСОБА_13 є його рідною сестрою. 19 лютого 2017 року він та їх сестра ОСОБА_23 шукали тіло померлої ОСОБА_13 разом з рідними, оскільки було вже відомо, що її вбили діти. Всією дорогою до річки він бачив плями крові. Крім того він був в Хустській районній лікарні на впізнанні тіла сестри ОСОБА_24 , яке було дуже понівечене.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив, що 19 лютого 2017 року йому зателефонував ОСОБА_11 і запитав, чи нема у них його дружини ОСОБА_26 . Він разом з ОСОБА_11 та іншими шукали ОСОБА_27 , телефонували всім знайомим, однак її ніде не було. Ввечері він відвіз потерпілого ОСОБА_11 в поліцію написати заяву про зникнення дружини. В цей час йому зателефонував ОСОБА_19 і повідомив, що побачив переписку його дітей: ОСОБА_16 та ОСОБА_17 і там щось йому здалося дивним. Вони почали оглядати будинок. Він знайшов пакети у підвальному приміщенні будинку, в яких були речі зі слідами крові. Коли вони почали оглядати квартиру, то на ліжку виявили плями крові. Під час пошуку ОСОБА_26 дітям було байдуже до всього, що відбувалося. Також він був присутній при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_28 , під час якого ОСОБА_29 показував, де вони з сестрою сховали золото та телефон.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_13 . Відносини з її сім`єю були дружні, родинні. За 2 тижні до події їй зателефонувала сестра ОСОБА_18 і повідомила, що син ОСОБА_16 та донька ОСОБА_17 повністю почали ігнорувати її та об`єднались вдвох проти них з батьком ОСОБА_11 , що насторожило її дуже сильно. Також сестра повідомила їй, що в той час, коли вона приходила з роботи, то діти одразу розпочинали з нею конфлікт, ображали її образливими словами, вона старалась замовчувати, оскільки боялась, що ОСОБА_16 може спричинити їй тілесні ушкодження, адже він поводив себе агресивно. Про ці відносини ОСОБА_18 повідомляла свого чоловіка, але вони думали, що з часом діти почнуть ставитись до них з порозумінням. Сестра також сказала їй, що мабуть ОСОБА_16 їм прийдеться вигнати, а Тамару, якщо не одумається, також. Коли вона дізналася про зникнення сестри ОСОБА_18 , то телефонувала всім знайомим.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 пояснила, що вона є кумою ОСОБА_13 та близькою подругою сім`ї ОСОБА_32 . З даною сім`єю вона постійно спілкувалась протягом останніх 15 років, а саме вони підтримували дружні відносини, ходили один до одного в гості, святкували дні народження та інші свята. Вона разом зі своєю сім`єю проживає в будинку напроти будинку сім`ї ОСОБА_32 , тому вони знали один про одного практично все. Останнім часом вона помітила, що ОСОБА_24 почала приховувати щось від неї та оточуючих, припинила тісно спілкуватись з близькими та подругами, навіть деякий час припинила відповідати на телефонні дзвінки, причиною були проблеми з дітьми. Відносини між братом та сестрою стали занадто дружніми, натомість вони ігнорували своїх батьків. Тамара почала слідувала повністю прикладам свого брата ОСОБА_16 , пропускала навчання в школі. 19 лютого 2017 року, близько 12 години, їй зателефонував ОСОБА_11 і запитав чи не перебуває в неї вдома ОСОБА_33 . Близько 15 години вона пішли до будинку ОСОБА_11 , діти були вдома, про матір нічого не говорили, не могли пояснити, де вона поділася. Ключі ОСОБА_18 знаходилися вдома, ліжко було застелене. Тоді всі знайомі та родичі почали пошуки ОСОБА_27 , однак її не знайшли. Повернувшись додому, в підвальному приміщенні вони виявили речі ОСОБА_18 з плямами бурого кольору, після чого припустили, що ОСОБА_17 з ОСОБА_16 могли вбити матір. У переписці дітей йшла мова за гаманець.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_34 пояснив, що в неділю 19 лютого 2017 року, близько 12 години, йому зателефонувала ОСОБА_35 і спитала про куму ОСОБА_36 . Через 3 години подзвонив ОСОБА_11 і також спитав про ОСОБА_18 . Тоді він поїхав до них додому, де зібралося близько 12 чоловік знайомих, які почали пошуки зниклу ОСОБА_36 . Близько 20 години він поїхав додому до Лемішів і попросив дітей дати йому телефони, щоб він переглянув контакти, та попросив відкрити переписку. В контактах були дивні переписки. Діти не реагували на пошуки мами, не допомагали і не цікавилися, що йому здалося дивним і він запитав їх, чи часом не вони вбили маму, в результаті чого ОСОБА_29 та ОСОБА_37 занервували, ОСОБА_17 навіть заплакала. Близько 24 години вони знайшли в підвалі будинку під сходами речі з плямами крові і викликали поліцію.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_38 пояснила, що вона проживає по сусідству з сім`єю ОСОБА_32 . Десь на початку ночі 18 лютого 2017 року близько 22 години 00 хвилин, вона почула крики в квартирі Лемішів. Скандал тривав 3-5 хвилини, це були жіночі голоси. Через деякий час почула тертя об стінку, однак точного часу назвати не може. Наступного дня бачила засмученого ОСОБА_11 .. Щодо дітей: ОСОБА_17 та ОСОБА_16 вона повідомила, що ОСОБА_17 була на подвір`ї лідеркою, а ОСОБА_16 був тихим, спокійним, допомагав сусідам.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_39 пояснив, що він товаришував з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , так як вони проживали в одному районі. 18 лютого 2017 року, ввечері, вони втрьох гуляли по місту і біля 19 години розійшлися. В ніч з 18 на 19 лютого 2017 року він був вдома, спав в кімнаті з мамою. 19 лютого 2017 року, близько 14-30, він зустрівся з ОСОБА_17 та ОСОБА_16 та вони зайшли в кафе, де замовили піцу. Тамара і ОСОБА_16 переписувалися між собою по телефонам. З ними також в кафе був ОСОБА_40 . Через деякий час вони розійшлися, ОСОБА_17 і ОСОБА_16 пішли додому, а вони з ОСОБА_41 пішли в центр. ОСОБА_42 подзвонив ОСОБА_43 і припустив, що ОСОБА_17 і ОСОБА_16 могли вбити свою матір. Він написав про це ОСОБА_17 , вона заперечила це та більше на зв`язок вони не виходили.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, підтверджується також сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні письмових та речових доказів, а саме:

- Витягом з ЄРДР, згідно якого підтверджується факт внесення 20.02.2017 до ЄРДР за №0000177 відомостей за заявою ОСОБА_11 за фактом зникнення його дружини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України /арк.спр.93-94 т.3/;

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого підтверджується факт звернення ОСОБА_11 19.02.2017 до Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області про зникнення його дружини ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /арк.спр.95 т.3/;

- протоколом огляду місця події від 20.02.2017 квартири АДРЕСА_2 з фототаблицею до нього, в ході проведення якого виявлено та вилучено: в шафі кухонної кімнаті квартири - дерев`яну скалку зі слідами бурого кольору; в коридорі будинку - чорні вологі кросівки марки «Адідас»; в дитячій кімнаті квартири - жіночі чорні матерчаті штани чорного кольору з плямами бурого кольору; з шафи пуховик білого кольору з наявними плямами бурого кольору; в м`якій іграшці - мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, що належить ОСОБА_13 ; системний блок марки «ПО», подушку з плямами бурого кольору; у спальній кімнаті квартири - системний блок чорного кольору з плямами бурого кольору; в куті спальної кімнати квартири - дерев`яну частину міжкімнатних занавісок з плямою бурого кольору; на гладильній дошці - простиню з плямами бурого кольору; вирізану матерчату частину дивана з плямою бурого кольору; картонну коробку з плямами бурого кольору; змиви з речовини бурого кольору з мережевого кабелю кімнати; подвійну розетку з плямами бурого кольору; мобільний телефон марки «Соні Еріксон»; рушник синього кольору з плямами бурого кольору; чоловічу куртка чорного кольору; сифон з рукомийника ванної кімнати; з підвального приміщення даного будинку - наступні речі: матрац коричневого кольору з наявними плямами бурого кольору, простиню, жіночу чорну куртку з капюшоном, пару жіночих чобіт, ковдру червоного кольору з плямами бурого кольору; на бетонній доріжці біля будинку - плями бурого кольору, які вилучено на марлевий тампон /арк.спр.97-104 т.3/;

- протоколом огляду трупа від 20.02.2017 з фототаблицею до нього, згідно якого працівниками рятувальної служби при огляді річки Тиса, біля опори мосту, виявлено труп жіночої статі, який застряг в кущах, при огляді якого виявлено чисельні синці, колото-різані рани шиї, на дотик наявний перелом кісток черепа /арк.спр.105-110 т.3/;

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 20.02.2017, згідно якого ОСОБА_22 впізнав труп, заявивши, що це його рідна сестра - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /арк.спр.111-112 т.3/;

- протоколом додаткового огляду місця події від 24.02.2017 квартири АДРЕСА_2 з фототаблицею до нього, згідно якого виявлено та вилучено: шкіряний гаманець коричневого кольору, мобільні телефони, стартовий пакет без сім-картки, утримувач сім-картки з написами та з сім-карткою, аркуш подвійний із зошита, розписаний ОСОБА_6 , аркуш одинарний із зошита, 2 записники, планшети білого та чорного кольорів /арк.спр.114-119 т.3/;

- протоколом огляду від 10.03.2017 подвір`я АДРЕСА_3 , згідно якого виявлено та вилучено: складний ніж, пару кросівок та памперс для дорослих /арк.спр.120-122 т.3/;

- протоколами огляду речей з фототаблицями до них, що вилучені під час проведення оглядів місця події, а також видані потерпілим ОСОБА_11 :

- від 30.03.2017 мобільного телефону, виявленого в м`якій іграшці /арк.спр.128-130 т.3/;

- від 20.03.2017 мобільного телефону, виданого ОСОБА_11 , який він знайшов 19.01.2017 біля будинку, та сім-картки, якою користувалася Леміш Тамара /арк.спр.131-134 т.3/;

- від 25.04.2017 трьох блокнотів, розписки та зошиту /медичної картки ОСОБА_5 /, вилучених під час додаткового огляду місця події /арк.спр.135-139 т.3/;

- від 26.04.2017 системного блоку, вилученого з місця події зі спальної кімнати з наявними плямами у формі бризків бурого кольору /арк.спр.140-142 т.3/;

- від 15.05.2017 - 2 сім-карток, вилучених під час огляду місця події та 1 сім-картки, наданої потерпілим ОСОБА_11 , яку він знайшов у шафі в дитячій кімнаті за місцем проживання /арк.спр.143-146 т.3/;

- постановою від 06.06.2017 про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання: зрізу матерії з дивана спальної кімнати; наволочки з другого ярусу ліжка дитячої кімнати; ковдри коричневого кольору; трьох змивів на марлевий бинт із плямами речовини бурого кольору; складного ножа; телефону потерпілої ОСОБА_13 SAMSUNG MOBIL PHONE MODEL i8190, 46454 та НОМЕР_7 із номером НОМЕР_8 ; мобільного телефону «Sony Ericsson Z310, S/N: НОМЕР_9 » з сім-карткою НОМЕР_10 ; системного блоку сірого кольору з написом червоними літерами «Roma»; системного блоку чорного кольору з наклейкою у верхній частині «AMD Athlon X2»; шкіряного гаманця коричневого кольору; мобільного телефону, схожого на «і-Phone» з маркуванням Model:i5s GSN/GPRS TV WIFI 850/900/1800/1900 MHZ GSM Quad-band Cell Phone IMEI: НОМЕР_11 та IMEI: НОМЕР_12 ; мобільних телефонів SAMSUNG ІМЕІ НОМЕР_13 та SAMSUNG ІМЕІ НОМЕР_14 ; планшету білого кольору з чохлом без маркування та планшет чорного кольору «JEKA» НОМЕР_15 ; упаковки стартового пакету без сім-картки з написами: «life НОМЕР_1 »; утримувача сім-картки із написом «Київстар», на якій наявний напис фломастером чорного кольору « НОМЕР_2 », в якій наявна сім-картка із маркуванням « НОМЕР_3 та НОМЕР_4 »; сім-картки НОМЕР_5 НОМЕР_6 ; аркушу подвійного із зошита з розпискою ОСОБА_14 , аркушу одинарного із зошита, записника в прозорій обгортці, записника із зображенням собаки на палітурці, записника із зображенням мультиплікаційних героїв; «iPhone» чорного кольору з встановленою в ньому непрацюючою сім карткою НОМЕР_16 , а також сім-картку НОМЕР_17 ; золотих виробів; зрізів нігтів з рук ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , серветок зі зразком крові ОСОБА_13 ; серветок зі зразками крові ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; дерев`яної качалки та двох кухонних ножів; чоловічих штанів; жіночих штанів; куртки та чоловічої кофти /арк.спр.147-151 т.3/;

- постановою від 11.04.2017 про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання: кросівок «Адідас» чорного кольору; частини міжкімнатних занавісок; картонної коробки із спальної кімнати; змиву з мережевого шнура з кута спальної кімнати; розетки; рушника синього кольору; жіночої куртки чорного кольору; пари жіночого взуття; рушника синього кольору; наволочки червоного кольору; підковдри та подушки; двох подушок синього кольору; підковдри коричневого кольору; жіночих кросівок білого кольору «Адідас»; сумки сірого кольору; наволочки; сумки в клітинку; пари жіночих кросівок; памперсу та сифону з умивальника /арк.спр.152-154 т.3/;

- висновком експерта №29 від 20.03.2017 судово медичної експертизи трупа ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Смерть ОСОБА_13 настала внаслідок комбінованої травми голови та тулуба, яка супроводжувалась багатоуламковими переломами кісток склепіння та основи черепу, субарахноїдальним крововиливом, колото-різаними ранами правої половини грудної клітки з пошкодженим нижньої долі правої легені, колото-різаними ранами передньої поверхні шиї з пошкодженням хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї, стравоходу і ускладнилась забоєм речовини головного мозку, правобічним гемопневмотораксом, шоком, що і явилось безпосередньою причиною її смерті.

Дана причина смерті підтверджується виявленням при дослідженні трупа багатоуламкових переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, дрібнокрапкових крововиливів в речовину головного мозку, колото-різаних ран правої половини грудної клітки з пошкодженим нижньої долі правої легені, наявністю 250мл. темної рідкої крові в правій плевральній порожнині, колото-різаних ран передньої поверхні шиї з пошкодженням хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї, стравоходу, а також даними лабораторних методів дослідження.

Враховуючи характер трупних змін та умови зовнішнього середовища, в яких знаходився труп ОСОБА_13 можна припустити, що з моменту смерті до судово-медичної експертизи трупа пройшло біля 30-34 години.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 виявлені наступні тілесні ушкодження:

- забійні рани: чола зліва, тім`яної ділянки зліва, лівої скроневої ділянки, потиличної ділянки майже по центру;

- колото-різані рани: грудної клітки справа по середньо-пахвинній лінії, середньої третини шиї по передній поверхні;

- колото-різане поранення нижньої долі правої легені, хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї, стравоходу;

- багатоуламкові переломи кісток склепіння черепу;

- переломи кісток основи черепу;

- крововиливи під м`які оболонки головного мозку;

- крововиливи під м`які покриви голови зі сторони внутрішньої поверхні в проекції ран;

- перелом проксимальної фаланги 2 пальця лівої кисті;

- синці в ділянках: тильної поверхні лівої кисті, тильної поверхні правої кисті, лобної ділянки зліва з переходом на ліву орбітальну ділянку.

Вищезазначені тілесні ушкодження можуть вкладатися в час пригоди, яка мала місце 19.02.2017.

Тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран: чола зліва, тім`яної ділянки зліва, лівої скроневої ділянки, потиличної ділянки майже по центру, багатоуламкових переломів кісток склепіння черепу, переломів кісток основи черепу, крововиливів під м`які оболонки головного мозку, крововиливів під м`які покриви голови зі сторони внутрішньої поверхні, синців: лобної ділянки зліва з переходом на ліву орбітальну ділянку, тильної поверхні лівої кисті, тильної поверхні правої кисті, перелому проксимальної фаланги 2 пальця лівої хисті виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути дерев`яна качалка; можна припустити, що їй було нанесено не менше 6 ударів, при цьому вона знаходилась у горизонтальному /лежачому/ положенні.

Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран: грудної клітки справа по середньо-пахвинній лінії, середньої третини шиї по передній поверхні, нижньої долі правої легені, хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї, стравоходу виникли в результаті дії колюче-ріжучого предмету, типу клинка ножа, який мав гострий край /лезо/ та обушок, що діяв по механізму удару; можна припустити, що їй було нанесено не менше 17 ударів, при цьому вона знаходилась у горизонтальному /лежачому/ положенні.

Тілесні ушкодження у вигляді: бататоуланкових переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, дрібнокрапкових крововиливів в речовину головного мозку, колото-різаних ран правої половини грудної клітки з пошкодженням нижньої долі правої легені, колото-різаних ран передньої поверхні шиї з пошкодженням хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї, стравоходу є прижиттєвими, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень згідно пункту 2.1.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті.

Тілесне ушкодження у вигляді: перелому проксимальної фаланги 2 пальця лівої кисті є прижиттєвим, має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості згідно пункту 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у вигляді: синців: тильної поверхні лівої кисті, тильної поверхні правої кисті, лобної ділянки зліва з переходом на ліву орбітальну ділянку; забійних ран чола зліва, тім`яної ділянки зліва, лівої скроневої ділянки, потиличної ділянки майже по центру є прижиттєвими, мають ознаки легких тілесних ушкоджень згідно пункту 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 , виключена можливість їх виникнення внаслідок падіння тіла з висоти власного зросту після надання динамічного прискорення з подальшим ударянням об тверді поверхні, чи під час плавання тіла у водоймах з виступаючими каменистими породами.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від група ОСОБА_13 етиловий спирт не виявлено /арк.спр.155-162 т.3/;

- постановами та протоколами про отримання біологічних зразків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 /піднігтьової речовини з частиною нігтів з обох рук, крові/ /арк.спр.179-196 т.3/;

- висновком судово-медичної експертизи рідкої крові №183 від 22.03.2017, згідно якого визначено групи крові ОСОБА_5 та ОСОБА_6 /арк.спр.197-198 т.3/;

- висновком судово-медичної експертизи речових доказів №202 від 07.04.2017 з додатком, згідно якого встановлено, що у слідах на матерчатій сумці та господарській сумці виявлено кров людини, яка могла походити від потерпілої ОСОБА_13 /арк.спр.199-205 т.3/;

- висновком судово-медичної експертизи речових доказів №194 від 10.04.2017 з додатком, згідно якого встановлено, що у слідах на підковдрі, на подушці з наволочкою, на маленькій подушці, на рушнику, на червоній підковдрі, на подушці з наволочкою, вилучених у підвальному приміщенні виявлено кров людини, яка могла походити від потерпілої ОСОБА_13 /арк.спр.206-214 т.3/;

- висновком судово-медичної експертизи речових доказів №192 від 11.03.2017 з додатком, згідно якого встановлено, що у всіх слідах на відрізку марлевого бинта зі змивом, розетці, картонній коробці, частині міжкімнатної декоративної штори, рушнику, чохлі з дошки для прасування та парі кросівок, вилучених під час огляду місця події, виявлено кров людини, яка могла походити від потерпілої ОСОБА_13 /арк.спр.215-221 т.3/;

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №10/256 від 21.04.2017 з додатками, згідно якого у слідах на клинку ножа «1» виявлено кров людини, у змивах з поверхонь дерев`яної качалки, руків`я ножа «1» та клинка і руків`я ножа «2» виявлені епітальні клітини. Генетичні ознаки клітин у змивах з качалки та крові на клинку ножа «1» збігаються з генетичними ознаками зразка крові від трупа ОСОБА_13 /арк.спр.243-250 т.3, 1-5 т.4/;

- висновком молекулярно-генетичної експертизи №10/259 від 25.04.2017 з додатками, згідно якого у слідах на кофті, чоловічих штанах, жіночих штанах та куртці виявлено кров людини та клітини з ядрами, які збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові від трупа ОСОБА_13 /арк.спр.6-19 т.4/;

- висновком молекулярно-генетичної експертизи №10/258 від 25.04.2017 з додатками, згідно якого на трьох наданих на дослідження серветках зі змивами РБК та у слідах на наданій на дослідження ковдрі виявлено кров людини, яка збігаються з генетичними ознаками зразка крові від трупа ОСОБА_13 /арк.спр.20-34 т.4/;

- висновком судово-психіатричної експертизи №60 від 05.04.2017, згідно якого ОСОБА_6 в даний час психічною хворобою не страждає, виявляє ознаки соціалізованого розладу поведінки підліткового віку, що не позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих їй дій вона хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждала, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує /арк.спр.35-38 т.4/;

- висновком судово-психіатричної експертизи №63 від 27.04.2017, згідно якого ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, психічним захворюванням не страждав і не страждає в теперішній час, а виявляє ознаки дисоціального розладу особистості, обтяженого зловживанням каннабіоїдами та психоактивними речовинами /первінтин/. ОСОБА_5 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг та може в даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_45 ознак хронічного алкоголізму та наркоманії не виявляє, примусового лікування не потребує /арк.спр.39-44 т.4/;

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_5 від 20.02.2017 із застосуванням відеозапису та протоколом перегляду відеозапису, згідно якого ОСОБА_5 розповів та показав на місці яким чином разом з сестрою ОСОБА_6 вони вбили свою матір ОСОБА_13 , та показав місце, куди вони віднесли тіло ОСОБА_13 /арк.спр.45-55 т.4/;

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 від 20.02.2017 із застосуванням відеозапису та протоколом перегляду відеозапису, згідно якого ОСОБА_6 розповіла та показала на місці яким чином разом із братом ОСОБА_5 вони вбили свою матір ОСОБА_13 , та показала місце, куди вони віднесли тіло ОСОБА_13 /арк.спр.57-62 т.4/.

Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в достовірності цих доказів та показань потерпілого, свідків. Вони є логічними, послідовними і узгодженими як між собою, так і з іншими письмовими доказами у провадженні.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що потерпілий, свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинувачених у зазначеному злочині.

Надаючи оцінку цим доказам у сукупності апеляційний суд вважає їх належними та допустимими для доведеності винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, та не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч 2 ст. 115 КК України, на думку апеляційного суду прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини («Яллох проти Німеччини» від 11 липня 2006 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Веренцов проти України» від 11 липня 2013 року), та підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого за обставин, викладених у скарзі, не має.

Суд у вироку навів докази по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч 2 ст. 115 КК України, та дав аналіз цим доказам після їх дослідження, тому немає підстав вважати, що по справі допущена суттєва неповнота кримінального і судового провадження, яка викликає необхідність скасування вироку.

Щодо доводів захисника ОСОБА_8 , що ОСОБА_6 не вчиняла кримінального правопорушення та суд першої інстанції засудив її безпідставно, а висновки суду в оскаржуваному судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, вимогам закону, а тому її дії слід перекваліфікувати та застосувати ч. 1 ст.396 КК України.

З даного приводу слід зазначити наступне, оскільки незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_6 , її вина підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі показами свідків, висновками експертів, письмовими та речовими доказами які були досліджені в судовому засіданні та вказані у оскаржуваному вироку суду.

Окрім того, відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченою ОСОБА_6 від 20.02.2017 із застосуванням відеозапису, згідно якого ОСОБА_6 розповіла про те, як вони в інтернеті шукали методи як вбити людину, про попередню домовленість їх із братом ОСОБА_5 стосовно вбивства матері, мотив, яким чином разом із братом ОСОБА_5 вони вбили матір ОСОБА_13 . Показала які заздалегідь підготовлені знаряддя для вбивства матері використовували і які саме тілесні ушкодження наносили та у якому порядку все відбувалося, розповіла про стан матері після нанесених ними із ОСОБА_5 . ударів, яким наносили удари , як накрила шию та обличчя матері подушкою та утримувала її поки матір не померла на місці події, та показала місце, куди вони віднесли тіло ОСОБА_13 .

Разом із цим, колегія суддів вважає твердження захисника обвинуваченої ОСОБА_6 , вказані в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції неправомірно поклав в основу доказової бази протокол проведення слідчого експерименту проведеного із ОСОБА_6 від 20.02.2017 року, у зв`язку із тим, що такий проведений без участі захисника не обґрунтованим, таким що не заслуговує на увагу. Позаяк під час дослідження судом відеозапису слідчого експерименту, чітко видно, що слідчий експеримент проводився за участі захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_46 .

Разом із цим, протокол проведення слідчого експерименту із ОСОБА_6 від 20.02.2017 року підписаний захисником ОСОБА_6 , адвокатом ОСОБА_47 . Підпис захисника міститься на кожній сторінці зазначеного процесуального документу.

Окрім цього, відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з ОСОБА_5 від 20.02.2017 із застосуванням відеозапису, ОСОБА_5 розповів, яким чином разом із сестрою ОСОБА_6 вони вбили матір. Показав які заздалегідь підготовлені знаряддя для вбивства матері використовували, місце звідки їх взяли ,хто і які тілесні ушкодження наносив, описав стан матері після нанесених ними ударів, яким чином наносили удари, розповів про те, як сестра ОСОБА_6 накрила шию та обличчя матері подушкою, із метою уникнення забруднення кров`ю матері квартири та утримувала її поки матір не померла на місці події, показав місце, куди вони віднесли тіло ОСОБА_13 , та яким чином вони це робили.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доводи захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 не обргунтованими та не доведеними такими що не заслуговують на увагу.

Враховуючи те, що в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 дав суперечливі показання, щодо обставин вчинення вбивства матері та ролі кожного із них, а саме його та сестри ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину, вказав суду, що тілесні ушкодження потерпілій наносив сам та вбив її один, попередньо із сестрою вони не домовлялись про вбивство матері, то в даному випадку колегія суддів погоджується із наданою критичною оцінкою суду першої інстанції показам ОСОБА_5 та доводами викладеними у апеляційній скарзі сторони обвинувачення. Зокрема із тим, що такі покази є неправдивими та мали на меті допомогти сестрі уникнути відповідальності за вчинене та намір ОСОБА_5 пом`ягшити собі міру покарання, відповідати за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст.115 КК України, а не за п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Водночас апеляційний суд погоджується з доводами прокурора, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 ч. 1 ст. 409 Кримінального процесуального кодексу України).

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення згідно зі ст. 413 КПК України, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Так, ч. 3 ст. 374 КПК України визначає, що у мотивувальній частині вироку зазначаються зокрема обставини, які обтяжують або пом`якшують покарання.

Однак, під час ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 суд першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримав.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання, часткове визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно висновків Великої Палати Верховного суду, які містяться у постанові від 27.11.2019 (кримінальне провадження № 629/847/15-к) щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Отже, щире каяття повинно грунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина мас знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Щире каяття це обставила, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності. При цьому, щире каяття не є тотожним поняттям до визнання вини (визнання особою факту вчинення нею злочину).

Аналогічні позиції викладені у постановах Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 297/562/17, 10.09.2019 у справі № 761/23886/14-к.

Однак, з матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_5 не визнав усіх обставин кримінального правопорушення, зокрема заперечує участь сестри ОСОБА_6 у скоєнні злочину, цивільний позов потерпілого визнав частково, за 6 років розгляду кримінального провадження судами ним не зроблено жодної спроби усунуту заподіяну матеріальну та моральну шкоду потерпілому, тобто не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Також згідно висновків, які містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (справа № 288/1158/16-к), під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на падання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням розкриттю злочину.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 07.04.2021 у справі № 263/15605/17, активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно мас бути активним, тобто певним чином ініціативним.

Натомість в ході судового розгляду ОСОБА_5 дав суперечливі показання щодо обставин вчинення вбивства потерпілої та ролі кожного з обвинувачених у вчиненні вказаного особливо тяжкого злочину. Так, він пояснив суду, що свою матір ОСОБА_13 він вбив сам. Усі тілесні ушкодження він наносив матері один. Зі своєю сестрою вони не домовлялися вбити матір. Його сестра ОСОБА_6 не наносила матері ніяких тілесних ушкоджень. Вона тільки допомогла йому відтягнути труп матері до річки. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 він визнав частково.

Як наслідок, суд у вироку дав критичну оцінку цим показанням ОСОБА_5 , зазначивши, що вони є неправдивими та мали на меті допомогти сестрі уникнути відповідальності за вчинене.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_5 не лише не сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а, навпаки, намагався ввести суд в оману, спотворивши у своїх показаннях фактичні обставини вчинення злочину.

У той же час суд, посилаючись у своєму рішенні на активне сприяння ОСОБА_5 розкриттю кримінального правопорушення, не зазначив, у чому саме полягала його активність та ініціативність у сприянні правоохоронним органам та суду.

За таких обставин висновок суду про щире каяття ОСОБА_5 та його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення не відповідає установленим у судовому засіданні обставинам.

Таким чином, визнання вищевказаних обставин такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суперечить вимогам п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України і підлягають виключенню з вироку.

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а оскаржуваний вирок - слід змінити.

В решті вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Хустської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 , - задовольнити.

Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 04 серпня 2023 року відноснообвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст.115 КК України, змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді