УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 553/4767/22

провадження № 51-638 впс 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у судовому засіданні клопотання прокурора про направлення кримінального провадження № 553/4767/22 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду надійшло клопотання прокурора про направлення кримінального провадження № 553/4767/22 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, із Ленінського районного суду м. Полтави до Комінтернівського районного суду м. Харкова для розгляду.

Клопотання подано на підставі приписів статей 32, 34 КПК України і мотивовано тим, що усі учасники вказаного кримінального провадження проживають у м. Харкові та Харківській області і ця обставина є винятковою у цьому провадженні. При цьому розгляд кримінальної справи в режимі відеоконференції часто взагалі неможливо провести через перенавантаження системи та інтернет-зв`язку через відключення електроенергії. Крім того, існує проблематика у забезпеченні стороною обвинувачення речових доказів у судове засідання до Ленінського районного суду м. Полтави. Також прокурори, які підтримують державне обвинувачення, здійснюють свою діяльність у м. Харкові.У зв`язку з вищенаведеним, прокурор просить з метою оперативності та ефективності вказаного кримінального провадження направити його до Комінтернівського районного суду м. Харкова для розгляду.

Учасники судового провадження не з`явилися у судове засідання, що не перешкоджає розгляду клопотання. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду клопотання не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 34 цього Кодексу, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Як убачається із відповіді, наданої Ленінським районним судом м. Полтави на запит Верховного Суду, у провадженні вказаного суду перебуває кримінальна справа № 553/4767/22 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Судові засідання неодноразово відкладалися. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2023 року було оголошено у розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та провадження по справі зупинено. 13 травня 2024 року відновлено кримінальне провадження, проте судові засідання знову не відбулися у зв'язку із неявкою обвинуваченого. Тому судовий розгляд не розпочато.

У клопотанні прокурор, вказуючи на те, що усі учасники вказаного кримінального провадження проживають у м. Харкові та Харківській області, просить з метою забезпечення оперативності та ефективності вказаного кримінального провадження направити його до Комінтернівського районного суду м. Харкова для розгляду.

Як слідує із відповіді Ленінського районного суду м. Полтави, наданої на запит Верховного Суду, та клопотання прокурора, усі учасники вказаного кримінального провадження проживають у різних районах м. Харкова.

При цьому є ознаки ухилення обвинуваченого від явки до суду. Тому немає гарантій, що він не буде ухилятись від суду, навіть за умови направлення кримінального провадження до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Крім того, прокурор звертає увагу Суду на те, що прокурори, які підтримують державне обвинувачення, здійснюють свою діяльність у м. Харкові. Однак, відповідно до положень ст. 34 КПК України, місце перебування прокурорів на території іншої області, як і відновлення територіальної підсудності судових справ певного суду, не може вважатись винятковою обставиною та не може бути підставою для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.

Водночас з системного аналізу норм кримінального процесуального закону вбачається, що кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого у виняткових випадках тоді, коли іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо.

Разом з тим, зі змісту клопотання прокурора не вбачається підтвердження об`єктивної неможливості забезпечити Ленінським районним судом м. Полтави оперативності та ефективності розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 у зв`язку з проживанням учасників кримінального провадження в м. Харкові.

Водночас суд зауважує, що факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам по собі не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК України для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Питання щодо забезпечення явки учасників кримінального провадження до суду носить виключно організаційний характер.

Також у клопотанні прокурора не зазначено будь-якої інформації про неможливість розгляду вказаного провадження Ленінським районним судом м. Полтави, яким не вичерпано усі передбачені законом засоби щодо організації та проведення судового розгляду.

Крім того, у даному випадку, суд, який розглядає вказане кримінальне провадження, не позбавлений можливості здійснювати судове провадження у режимі відеоконференції в порядку, передбаченому ст. 336 КПК України.

До того ж, за змістом ч. 7 ст. 336 КПК України в умовах воєнного або надзвичайного стану суд має право допитати свідка, потерпілого в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Також слід зауважити, що внаслідок збройної агресії російської федерації на всій території України введено воєнний стан, тому оголошення повітряної тривоги, відключення електроенергії, нестабільність інтернет-зв`язку ускладнюють проведення дистанційного провадження, а також судових засідань в приміщеннях судів не лише в м. Полтаві, а й в інших місцевостях.

Крім того, складна поточна безпекова ситуація в м. Харкові в умовах воєнного стану не сприятиме забезпеченню оперативності і ефективності кримінального провадження.

Таким чином, у клопотанні прокурора не наведено належного обґрунтування щодо наявності обставин, що є винятковими, згідно абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК України, для направлення вказаного кримінального провадження з Ленінського районного суду м. Полтави до Комінтернівського районного суду м. Харкова для розгляду.

Водночас, як вбачається з матеріалів касаційного провадження, сторона обвинувачення неодноразово зверталася до Верховного Суду із клопотаннями про направлення кримінальної справи № 553/4767/22 щодо ОСОБА_4 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів з аналогічних підстав, які ухвалами Верховного Суду від 06 лютого, 13 лютого, 02 березня 2023 року та 11 червня 2024 року мотивовано залишені без задоволення.

Враховуючи викладене, згідно із вимогами ч.1 ст. 34 КПК України наведені мотиви у клопотанні прокурора не можуть бути підставою для передачі кримінального провадження№ 553/4767/22 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з одного суду до іншогов межах юрисдикції різних апеляційних судів, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 34 КПК України, Суд

постановив:

Клопотання прокурора про направлення кримінального провадження № 553/4767/22 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, із Ленінського районного суду м. Полтави до Комінтернівського районного суду м. Харкова залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3