Єдиний унікальний номер 205/4375/24
Провадження 1-в /205/201/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

Секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

представника ДВК89 - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому виїзному засіданні в приміщенні ДУ «Дніпровська ВК №89» заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває заява засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

ОСОБА_5 засуджений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2015 року за ст.. 125 ч. 2, 115 ч. 1 ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі.

Початок строку: 20.04.2014 року Кінець строку: 14.05.2025 року.

У своєму клопотанні засуджений ОСОБА_5 просить звільнити його умовно-достроково.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав, та просив суд звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

В судовому засідання представник ДВК №89 заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника ДВК №89, думку засудженого, враховуючи думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2015 року за ст.. 125 ч. 2, 115 ч. 1 ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі.

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.04.2014 року.

Під час утримання у Дніпропетровському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочення не застосовувалися.

З 20.05.2015 року відбував покарання в Петрівській виправній колонії № 49, де характеризувався позитивно, мав 2 (два) дисциплінарних стягнення та 8 (вісім) заохочень.

З 22.08.2019 року відбував покарання в Солонянській виправній колонії № 21, де характеризувався позитивно, дисциплінарних стягнень не мав, за сумлінне ставлення до праці має 2 (два) заохочення.

16.08.2021 року прибув для відбування покарання до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№ 89)». За час відбування покарання характеризується добре, режим відбування покарання не порушує, стягнень не має, має 1(одне) заохочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України - призначене покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання, суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Отже, головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього строку відбування покарання довів своє виправлення. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів свого виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 81, 371, 372, 537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1