УХВАЛА

21 листопада2024 року

м. Київ

справа № 757/11662/24-к

провадження № 51-5066 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 7 серпня 2024 року про повернення апеляційної скарги,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання приписів п. 4 ч. 2, частин 5, 6 цієї норми процесуального права.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявлених вимог із урахуванням приписів ст. 433 КПК, адже суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм права і наділений повноваженнями скасувати чи змінити оспорюване рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 цього Кодексу. Також до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання учасникам судового провадження, а також копія оспорюваного рішення, засвідченого належним чином.

Таке при зверненні до Верховного Суду повною мірою не було враховано.

Як убачається з касаційної скарги, у ній представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , посилаючись у тому числі на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків у рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому суді. Однак, заперечуючи повноту розгляду й фактичні обставини, скаржник залишив поза увагою, що ревізія окреслених питань не входить до сфери повноважень суду касаційної інстанції в силу ст. 433 КПК і таких підстав для скасування рішення законодавець не передбачив у ст. 438 вказаного Кодексу.

Крім того, у поданій скарзі містяться доводи незгоди з ухвалою слідчого судді від 15 березня 2024 року, яка не належить до предмета перевірки в порядку касаційної процедури згідно зі ст. 424 КПК.

Разом із цим, стверджуючи про незаконність ухвали апеляційного суду, автор скарги не наводить у розрізі точного змісту ст. 303 КПК, п. 2 ч. 3 ст. 399, 412 вказаного Кодексу аргументів, які би свідчили про істотне порушення норм права, що зумовлюють обов`язкове скасування оспорюваного рішення. Водночас, наполягаючи в скарзі на застосуванні ст. 55 КПК, скаржник не надає документів на підтвердження процесуального статусу потерпілої в особи, інтереси котрої представляє, і не зазначає про наявність відповідних даних у матеріалах цього конкретного судового провадження. Також у поданій касаційній скарзі ставиться під сумнів доброчесність судді апеляційного суду, оцінка чого не є компетенцією Верховного Суду.

Усупереч ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано копії оскарженого рішення, засвідченого відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів». Натомість долучена до скарги в електронному вигляді у форматі «zip» ухвала апеляційного суду в розумінні КПК та згаданих документів не може вважатися належно засвідченою копією судового рішення.

При скеруванні скарги через підсистему «Електронний кабінет» не було зважено, що її функціонування у Касаційному кримінальному суді Верховного Суду здійснюється з урахуванням вимог процесуального законодавства. Відповідно до ст. 35 КПК, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, передбачених цим Кодексом, надати доказ надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам провадження копій наданих документів. Однак скаржником не підтверджено виконання цих правил.

Отже, положень ст. 427 КПК не дотримано, що стає на заваді відкриттю касаційного провадження.

З огляду на викладене колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 вказаного Кодексу залишити касаційну скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала цю скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 7 серпня 2024 року про повернення апеляційної скарги залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3