УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 червня 2024 року (справа № 127/19426/24), в рамках кримінального провадження № 0000316 внесеного до ЄРДР 08.06.2024, за фіксації судового розгляду технічними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2024 у справі № 127/19426/24, було накладено арешт на автомобіль марки марки «Mersedes-Benz Sprinter 412-D» типу платформа, номер кузова НОМЕР_1 р.н. НОМЕР_2 білого кольору, що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що було вилучено під час проведення огляду місця події 09.06.2024, на відкритій ділянці місцевості у АДРЕСА_1 , на станції технічного обслуговування. Арешт, накладений на майно заявника порушує його право користування та розпорядження цим майном на власний розсуд, а ому арешт з вказаного майна повинен бути аскосованим, а транспортний засіб повернуто власнику ОСОБА_3 .

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просив задовольнити.

ОСОБА_3 в судовому засідання підтримав думку адвоката.

В судовому засіданні прокурор заперечила, щодо задоволення даного клопотання, та пояснила слідчому судді, що вказаний транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні і є предметом вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано.

З матеріалів клопотання встановлено, що майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді від від 12 червня 2024 року (справа № 127/19426/24), в рамках кримінального провадження № 0000316 внесеного до ЄРДР 08.06.2024, є предметом вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди правопорушення, є речовим доказом, а тому, з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, проведення необхідних експертиз, слідчий суддя вважає, що до вирішення питання по кримінальному провадженню та розгляду справи по суті, арешт майна скасуванню не підлягає.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що в клопотанні не доведено підстав вважати, що в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потреба, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна та повернення майна є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 170 172, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту з майна відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя