Провадження №1-в/190/74/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Знам`янка справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до нового закону,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить вирішити питання щодо декриміналізації його діяння за вироком Знам`янського міськрайонного суду від 22.07.2024 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року (далі за текстом Закон № 3886-ІХ) та призначити йому покарання у виді штрафу.

В судовому засіданні засуджений підтримав вимоги заявленого ним клопотання.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в приведенні даного вироку у відповідність до вимог діючого законодавства, оскільки сума завданої засудженим шкоди за даним вироком перевищує суму шкоди, що підлягає декриміналізації. Крім того, чинним законодавством України не передбачено заміну позбавлення волі на штраф, про що зазначено в клопотанні засудженого ОСОБА_4 .

Вислухавши думку засудженого, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено наступне.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 наразі перебуває в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», що надає Знам`янському міськрайонному суду право розглянути подане ним клопотання.

Судом встановлено, що вироком Знам`янського міськрайонного суду від 22.07.2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2024 остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишено раніше обраний - у виді тримання під вартою до вступу вироку суду у закону силу.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено відраховувати з дня його фактичного затримання з 25.12.2023 року.

Зараховано у строк відбування покарання за цим вироком строк відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2024 року.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 24.07.2024 виправлено описки у вироці Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.07.2024.

У вступній частині вироку суду правильним номером та датою обвинувального акта у кримінальному провадженні, постановлено вважати «№0000850 від 15.09.2023».

Перший абзац резолютивної частини вироку суду викладено в такій редакції:

« ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (два) місяці позбавлення волі».

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст.190, ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму, а саме на 3135 грн., , що є більшою двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, а саме 2684 грн., тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ є кримінально-караним і на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність відмови у звільненні засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за даним вироком, на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

Крім того, чинним законодавством не передбачено вирішення, зокрема судом першої інстанції, питання щодо заміни покарання, призначеного у виді позбавлення волі на штраф.

Отже, на підставі викладеного та з урахуванням вимог чинного законодавства, суд вважає за необхідне відмовити засудженому ОСОБА_4 у приведенні у відповідність вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.07.2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У клопотанні засудженого ОСОБА_4 у приведенні у відповідність вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.07.2024 року, та призначенні йому штрафу, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засуджениму той же термін після отримання її копії.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1