Провадження № 11-кп/824/3568/2024 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

1 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2021 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України - закрито у зв`язку з набранням чинності рішення Конституційного Суду України від 11.06.2020 року, яким положення ст. 375 КК України визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні, в червні 2014 року,кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України, яка втратила чинність з підстав визнання її положень неконституційними.Таким чином, на день розгляду вказаного питання про закриття провадження у справі, вже набрало чинності рішення Конституційного Суду України від 11.06.2020 року, яким положення ст. 375 КК України визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та яким фактично скасована кримінальна відповідальність за діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_8 .

За таких обставин, судом закритокримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України на підставі п. 4 ст. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратило чинність положення ст. 375 КК України, тобто кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

На вказану ухвалу ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2021 року та ухвалити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що закриття кримінального провадження без його згоди порушує конституційні засади на справедливий суд та право кожного громадянина, який притягується до кримінальної відповідальності, на застосування належної правової процедури, у тому числі і вважатися невинуватим у вчиненні злочину доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Вважає, що кримінальне провадження за його обвинуваченням за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України повинно розглядатися в загальному порядку і за результатами розгляду повинен бути ухвалений вирок.

Зазначає, що закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України є формою звільнення від кримінальної відповідальності, разом з цим, він не вважає себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України і бажає реабілітації в цій частині.

Звертає увагу на те, що ухвала суду першої інстанції не містить роз`яснення йому суті обвинувачення та наслідків закриття кримінального провадження за вказаною підставою, що порушило його права як обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи

За приписами ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Підставою зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі згідно з ч. 1 ст. 5 КК України є скасування злочинності діяння або пом`якшення кримінальної відповідальності за таке діяння.

Скасування злочинності діяння має місце, зокрема, у таких випадках: вилучення із закону певного злочину; звуження змісту певної ознаки складу злочину, внаслідок чого ряд діянь, які раніше визначались злочином, перестають містити ознаки складу злочину, тощо.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

З огляду на положення ст. 3 КК України злочинність діяння - це віднесення певного суспільно небезпечного діяння до злочинів, яке здійснюється законодавцем шляхом описання ознак такого діяння в законі про кримінальну діяльність.

Скасування злочинності діяння передбачає вилучення із закону певного злочину.

Частиною 2 статті 375 КК України передбачалась кримінальна відповідальність за постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови, що спричинило тяжкі наслідки або вчинено з корисливих мотивів, в інших особистих інтересах чи з метою перешкоджання законній професійній діяльності журналіста.

Конституційний Суд України в Рішенні від 11 червня 2020 N 7-р/2020 визнав статтю 375 КК України такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), і визначив, що вона втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені (ст. 151-2 Конституції України).

Рішення Конституційного Суду України діє на всій території України та є обов`язковим для виконання усіма суб`єктами права.

11 грудня 2020 року втратила чинність ст. 375 КК України, яка передбачала кримінальну відповідальність за постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудних вироку, рішення, ухвали або постанови.

Пунктом 4 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Суд першої інстанції, розглянувши клопотання прокурора, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 у зв`язку із втратою чинності положення статті 375 КК України, тобто скасування кримінальної відповідальності за діяння, вчинене особою на підставі рішення Конституційного Суду України від 11.06.2020 року № 7-р/2020.

Апеляційний суд з висновком місцевого суду погоджується і звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України не тягне за собою необхідності встановленням фактичних обставин, що свідчать про відсутність у діянні особи складу злочину та пов`язана лише зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність й суд не має доводити розгляд справи до кінця з ухваленням виправдувального вироку.

Наведене також узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 13 січня 2021 року (справа № 0306/7567/12, провадження № 13-73кс19), про те, що особу може бути піддано кримінальному переслідуванню виключно за діяння, яке визнано злочином за нормами КК України, тоді як втрата чинності нормою Особливої частини КК України означає, що передбачені нею дії або бездіяльність вже не містять ознак діяння, за яке цим Кодексом встановлювалася кримінальна відповідальність. Офіційна констатація невідповідності правової норми Конституції України анулює її юридичну силу, що за змістом є рівнозначним виключенню такої норми на законодавчому рівні. Отже, дія чи бездіяльність перестають вважатися злочином як на підставі закону про скасування кримінальної відповідальності, так і у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення про неконституційність норми КК України, що встановлювала цю відповідальність. У зв`язку із втратою чинності статтею 375 КК України відпали необхідність і доцільність вирішення питання про наявність чи відсутність у діях особи на час скоєння інкримінованого їй діяння складу злочину, передбаченого цією статтею.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Водночас колегія суддів зазначає про те, що надання відповідей на питання, які виходять за межі апеляційного розгляду, не можуть бути предметом апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 419колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя