Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9238/24
Провадження № 1-кс/644/1421/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Немишлянської окружної прокуратри м.Харкова ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001259 від 28.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 345 КК України,

про арешт майна

УСТАНОВИВ:

25.10.2024 до суду подано відповідне клопотання. На обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001259 від 28.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.08.2024 близько 19.00 години невстановлена особа, знаходячись біля припаркованого автомобілю « Toyota Rav4» державний номер НОМЕР_1 якого знаходилися працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також працівник ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , знаходячись на ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , розпилила в очі вищезазначеним особам з газового балону , газ, чим заподіяла ОСОБА_8 та вищезазначеним особам : хімічний опік очей.

14.10.2024 слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надав ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку у житлі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в кв. АДРЕСА_2 .

24.10.2024 старшим слідчим СВ ВП № 1ХРУП №2 ГУНП в Харківській області за адресою : АДРЕСА_3 було проведено обшук у присутності понятих, відповідно якого в квартирі було відшукано знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме : два газових балончику та ліхтар електрошокер.

Майно, яке було вилучено під час обшуку , а саме 2 газових балончику та ліхтар електрошокер були оглянуті та приєднані до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу.

Слідчий в клопотанні зазначає, що з метою запобігання можливості їх приховування, псування, втрати, знищення, передачі, відчуження, тощо, а також для можливості призначення і проведення відповідних судових експертиз та долучення у якості речових доказів до вищевказаного кримінального провадження, є всі підстави для арешту майна, яке було вилучено під час проведення огляду місця події в квартирі АДРЕСА_2 та в ході затримання ,згідно ст. 208 КПК України. Вважає, що вищезазначене вилучене майно, відповідає вимогам ст.98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів, а саме: в сукупності є матеріальними об`єктами, які використовувались як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КПК України, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КПК України.

Сторона обвинувачення до суду не з`явилась, слідчий ОСОБА_3 надала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Власники майна до суду не прибули, що не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, доходить наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що ВП №1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області за процесуального керівництва Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001259 від 28.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14.10.2024, 24.10.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено вказані в клопотанні речі.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 від 24.10.2024, виявлені та вилучені речі, а саме: два газових балончика та ліхтар елктрошокер, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001259 від 28.08.2024.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Слідчим в клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя погоджується із викладеними в клопотанні доводами щодо необхідності з метою призначення відповідних судових експертиз, а також для збереження та речових доказів накласти арешт на відповідне вилучене майно, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Немишлянської окружної прокуратри м.Харкова ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001259 від 28.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 345 КК України про арешт майна.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 24.10.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:ліхтар електрошокер чорного кольору на якому мається напис СOP-258000KV BL-1108 та на два газових балончика.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвалу складено 25.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1