У Х В А Л А

судового засідання

16.09.2024 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000127 від 27.01.2024 року, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся із скаргою на бездіяльність прокурора.

Скаргу мотивує тим, що 12.06.2024 року він в черговий раз звернувся до прокуратури з клопотанням щодо визнання його потерпілим. 16.08.2024 року ним отримано відповідь від 13.08.2024 року №14.51/04-16-600-24. Просить скасувати рішення прокурора від 13.08.2024 року та визнати його потерпілим у кримінальному провадженні.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надішла заява про розгляд скарги у його відсутність.

Прокурор, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Заперечення на скаргу не подано.

Згідно з вимогами ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що слід відмовити у задоволенні скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 08.02.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні № 0000127 від 27.01.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 13.02.2024 року (справа №465/736/24, провадження №1-кс/465/308/24) відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області про відмову у визнанні потерпілим.

13.08.2024 року прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_5 надано роз`яснення ОСОБА_3 на його звернення від 12.08.2024 року про визнання потерпілим.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Визнання чи невизнання особи потерпілою має здійснюватися виключно на підставі положень ст. 55 КПК України.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, КПК України не передбачена можливість визнання або невизнання особи потерпілою у кримінальному провадженні слідчим суддею, так само як до повноважень слідчого судді не віднесено право зобов`язувати слідчого визнавати особу потерпілим.

Відтак, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що питання визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування відноситься виключно до компетенції слідчого, у провадженні якого перебуває справа, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності, тому слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого визнавати особу потерпілим. Крім того, вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні міститься в ч. 1 ст. 303 КПК України. Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що відповідь прокурора від 13.08.2024 року не підлягає оскарженню в контексті ст.303 КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 214-216, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000127 від 27.01.2024 року - відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1