Справа № 544/1410/24
пров. № 1-кп/544/145/2024
Номер рядка звіту 388
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисниці обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця за призовом під час мобілізації, перебуваючого на посаді солдата резерву 2 взводу резерву 2 роти резерву солдатського складу ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", раніше судимого 11.02.2022 вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу у військовому званні «солдат», будучи військовослужбовцем, призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді солдата резерву 2 взводу резерву солдатського складу 2 роти резерву солдатського складу ВЧ НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та продовженого Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 10 січня 2024 року, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, не з`явився із лікувального закладу КП «ОЗНПДПОР» до місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби до моменту його затримання 05 червня 2024 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав та пояснив, що після Нового 2024 року перебував в лікарні м.Полтава на лікуванні. Після виписки з лікарні не поїхав до місця дислокації військової частини, оскільки не було грошей. Запропонували безкоштовно доїхати до м.Запоріжжя, тому він поїхав до Запоріжжя, де жив у знайомого. Наразі планує стати на захист Батьківщини. Просить суд суворо не карати.

Захисниця обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просила суворо не карати обвинуваченого.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду свою вину у скоєнні злочину визнав, його винність повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, досліджених безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

- копією військового квитка ОСОБА_4 , в якому міститься запис про те, що останній 05.12.2023 на підставі Указу Президента України №735/2023 призваний до Збройних Сил України;

- медичною характеристикою, відповідно до якої ОСОБА_4 направлено на стаціонарне лікування 05.01.2024 в травматологічне відділення;

- аркушем доведення, яким доведено до військовослужбовців 2 роти резерву солдатського складу в/ч НОМЕР_1 відповідальність за вчинення правопорушень, передбачених ст.401-435 КК України, статтями 172-10 172-20 КУпАП, ст.45-48 Розділу ІІІ Дисциплінарного статуту ЗСУ;

- відомістю особового складу 2 взводу резерву 2 роти резерву солдатського складу в/ч НОМЕР_1 ознайомлення із вимогами статей КК України та КУпАП;

- довідкою ВЛК, згідно якої ОСОБА_4 здоровий;

- довідкою КП «ОЗНПДПОР», відповідно до якої ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 05.01.2024 по 09.01.2024;

- випискою з медичної карти стаціонарного хворого №142 КП «ОЗНПДПОР», відповідно до якої ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 05.01.2024 по 09.01.2024;

- інформацією командира в/ч НОМЕР_2 .

Отже, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, проаналізувавши перераховані вище докази на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, і аналіз цих доказів привів до того, що вони є такими, що доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, тому суд уважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч.4 ст.408 КК України як дезертирство, тобто нез`явлення на службу з лікувального закладу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яку згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, який свою вину визнав, у скоєному щиро розкаявся; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він є особою молодого віку; посередньо характеризується на службі; раніше судимий.

Також суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, оскільки злочин вчинено під час дії воєнного стану на території України, а тому дана категорія кримінальних правопорушень викликає значний суспільний резонанс.

За сукупності наведених вище обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування положень ст.69, 75 КК України не вбачається.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, а також відповідатиме його меті, гуманності, справедливості, співмірності та індивідуалізації і не потягне за собою порушення засад виваженості.

Цивільні позови, речові докази, судові витрати відсутні.

З метою забезпечення виконання вироку, уникнення ризиків щодо ухилення від виконання вироку суду та продовження злочинної діяльності суд уважає за необхідне запобіжний захід ОСОБА_4 , застосований до нього на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.06.2024 та продовжений ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 02.08.2024, до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, і призначити покарання за даним законом у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Зарахувати ОСОБА_4 до строку відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 05 червня 2024 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 05 червня 2024 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили, застосований до ОСОБА_4 , залишити без змін тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1