Справа № 569/9479/24
УХВАЛА

19 липня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
підозрюваного - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антонівка, Вараського району Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не одруженого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, гранатометник 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:
До Рівненського міського суду звернувся із клопотанням прокурор Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0000048 від 18 квітня 2024 року за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призивом під час мобілізації, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, п. 1 до Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-701 «Про право власності на окремі види майна», п2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №576 від 12 жовтня 1992 року, п.2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння та збут бойових припасів, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці незаконно придбав гранату типу Ф-1, яку переніс у АДРЕСА_2 , точного місця зберігання не встановлено, де почав незаконно зберігати з метою збуту.
Після цього, ОСОБА_4 , 30 квітня 2024 року, близько 12 години 38 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, під час проведення оперативної закупки, перебуваючи в приміщенні покинутого залізнодорожного ангару, який знаходиться неподалік залізничної станції АДРЕСА_2 незаконно збув покупцю гр. ОСОБА_5 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») за грошові кошти у розмірі 100 (сто) доларів США 1 (одну) гранату типу Ф-1, яка являються боєприпасам ІІІ (обмежено небезпечний) та ІІ (небезпечний) категорії.
Крім цього, ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призивом під час мобілізації, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, п. 1 до Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-701 «Про право власності на окремі види майна», п2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №576 від 12 жовтня 1992 року, п.2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці незаконно придбав бойові припаси 68 патронів калібру 5,45мм, 62 патрона калібру 7,62мм, стрілецьку вогнепальну зброю автомат конструкції Калашникова АК-74 та підствольний гранатомет, які переніс у АДРЕСА_2 , точного місця зберігання не встановлено, де почав незаконно зберігати з метою збуту
Після чого, ОСОБА_4 , 21 травня 2024 року, близько 15 години 30 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, під час проведення оперативної закупки, перебуваючи в лісовому масиві АДРЕСА_2 незаконно збув покупцю гр. ОСОБА_5 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») за грошові кошти у розмірі 1900 (тисячу дев`ятсот) доларів США бойові припаси 68 патронів калібру 5,45мм, 62 патрона калібру 7,62мм, стрілецьку вогнепальну зброю автомат конструкції Калашникова АК-74 та підствольний гранатомет, після чого був затриманий працівниками поліції
Правова кваліфікація кримінальних правопорушень
- ч. 1 ст. 263 КК України, а саме:придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу;
- ч. 1 ст. 263 КК України, а саме:придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
22.05.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Антонівка, Вараського району Рівненської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, не одруженому, військовослужбовцю за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, гранатометнику 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдату, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.
Під час проведення досудового розслідування встановлено фактичні дані та здобуто достатні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України. Зокрема, обґрунтованість підозри у вчиненні вказаних злочинів підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 23.05.2024 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування вказаного кримінального провадження, а саме до 21.07.2024.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,4 ст. 177 КПК України.
Так, санкцією статті злочину в якому підозрюється ОСОБА_4 (ч. 1 ст. 263 КК України) передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, що відповідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2024 ОСОБА_7 солдат ОСОБА_4 перебуваючи на лікуванні не в повному обсязі надав документи, що підтверджували б його перебування в лікувальних закладах та самовільно залишив місце проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 та місцезнаходження його не відоме.
Таким чином, наявний ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.
Також, наявний ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, зокрема, на даний час досудовим розслідуванням не встановлено місце зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів. У разі встановлення місця зберігання можливо буде виявлено ще предмети заборонені у вільному обігу, а у разі перебування ОСОБА_4 на волі вони можуть бути переховані, спотворені або знищенні.
ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, а саме ОСОБА_8 , який перед затриманням спілкувався з останнім та попередив його про припинення своєї злочинної діяльності, на невстановлених осіб у яких можливо придбав вище вказані речі, а також відшукувати та впливати на свідка із зміненими анкетними даними ОСОБА_5 , із метою спонукання їх не надавати покази з приводу відомих їм обставин вчинення кримінального правопорушення або надавати неправдиві покази, що вказує на наявність існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, запобігти вказаним у клопотанні ризикам неможливо без продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих (розшукових) дій та контролю за місцем перебування підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Беручи до уваги вищевказане, на даний час найбільш дієвим запобіжним заходом у даному випадку до підозрюваного ОСОБА_4 буде цілодобовий домашній арешт, а саме: заборона цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрюваного додаткових обов`язків, передбачених ст.194 КК України, а саме:
п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України не відлучатись із Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
п. 3 ч. 5 ст. 194 КПК України повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у справі;
п. 8 ч. 5 ст. 194 КПК України здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Необхідність продовження дії покладених обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 обґрунтовується наявністю ризиків передбачених ст. 177 КПК України і зазначених у даному клопотанні.
Згадані вище обставини свідчать про те, що ризики, які були наявні при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 на даний час не зникли та не зменшилися, кваліфікація інкримінованих злочинів не змінювалася.
Прокурор в судовому засіданні клопотання з підстав, наведених в ньому підтримав, просив продовжити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечила з приводу задоволення клопотання.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0000048 від 18 квітня 2024 року за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.
22.05.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Антонівка, Вараського району Рівненської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, не одруженому, військовослужбовцю за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, гранатометнику 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдату, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 23.05.2024 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування вказаного кримінального провадження, а саме до 21.07.2024.
Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 причетність підозрюваного до вчиненого свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.
Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 суд враховує положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи викладене, вбачаю підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Саме такий запобіжний захід гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Керуючись ст. 176-178, 181, 184,186, 193-194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Антонівка, Вараського району Рівненської області, українцю, громадянину України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, не одруженому, військовослужбовцю за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, гранатометник 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.08.2024 року, включно.
Заборонити ОСОБА_4 , цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття .
Відповідно до ч. 5 ст. 191 КК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
прибувати за вимогою до прокурора, слідчого чи суду;
не відлучатись з Рівненської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у справі;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 22.08.2024 року,.
Виконання ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали про продовження тримання підозрюваного під домашнім арештом визначити до 22.08.2024 року,
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9