Справа № 676/5937/24
Провадження № 1-кс/676/1615/24
УХВАЛА

09 вересня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Слідчий суддя Кам`янець-Подiльського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням представника заявника ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 на незаконне затримання, в порядку ст.206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2024 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду з клопотанням, поданим в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання ОСОБА_2 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 02.09.2024 р, близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_2 знаходився на зупинці в м. Кам`янець-Подільський, на прохання працівників РТЦК прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де повідомив, що є свідком ОСОБА_4 і через свої релігійні переконання не може приймати участь у будь-яких військових справах. Також, повідомив, що його військово-облікові дані були оновлені раніше, він не відмовляється від своїх громадянських обов`язків, але на підставі своїх релігійних переконань просив замінити йому спосіб їх виконання, тобто з військового на невійськовий, про що намагався написати заяву, проте її не прийняли. Вказані заяви були направлено ОСОБА_5 . В подальшому, о 19 год. 45 хв. його повезли на АДРЕСА_1 до приміщення роти охорони РТЦК та СП. Де, ОСОБА_2 в 20.28 викликав поліцію, та в 21.20 написав заяву щодо злочинних дій які вчиняються по відношенню до нього, однак працівники поліції нічого не зробили та поїхали. Пізніше службові особи РТЦК та СП повідомили про те, що його тут протримають до ранку та 03.09.2024 року о 10.00 годині направлять під супроводом військових на проходження ВЛК. Однак 03.09.2024 року ніякого ВЛК не було, повістки йому не видавалось, та знову повідомили, що ВЛК буде 04.09.2024 року на 10.00 годину, проте також 04.09.2024 року ОСОБА_2 не було направлено на ВЛК. Станом на 05.09.2024 року ОСОБА_2 продовжують незаконно позбавляти його волі утримуюючи його по АДРЕСА_1 , в роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправно утримують ОСОБА_2 , незаконно позбавляючи його волі та силоміць, проти його сумління, з порушенням його конституційного права на свободу релігії, погрожують відправити його до військової частини ЗС України для проходження військової служби.

Посилаючись на положення статей 3, 29 Конституції України, п. п. 1, 4 статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст.ст. 3, 20 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» просить постановити ухвалу, якою негайно звільнити від незаконного утримання ОСОБА_2 , який утримується працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та негайно доставити ОСОБА_2 до слідчого судді.

Вирішуючи питання за вказаним клопотанням, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до положень чинного КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Згідно ст. 4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» визначено, що установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та ЗУ «Про попереднє ув`язнення» вбачається, що слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням в порядку статті 206 КПК України в інтересах ОСОБА_2 адвокат просить звільнити його з військової частини, оскільки він утримується там незаконно, при цьому зазначає, що особа через свої релігійні переконання не може приймати участь на військовій службі.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З аналізу вище наведених норм законодавства можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України та стаття 206 КПК України регламентують відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Із змісту поданого клопотання слідує, що ОСОБА_2 не є особою, яка тримається під вартою у зв`язку із застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ним кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Факт звернення до поліції із заявами про умисне позбавлення волі та про неправомірні дії представників ІНФОРМАЦІЯ_1 не спростовує висновків слідчого судді. Станом на час звернення із клопотанням до суду слідчому судді не надано відомості про зареєстровані кримінальні провадження щодо ОСОБА_2 , де останній під вартою не перебуває, повідомлення про підозри у вчинені кримінальних правопорушень йому не здійснено.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду клопотання у порядку ст. 206 КПК України.

У даному випадку належним способом реагування на незаконне, за твердженням адвоката, позбавлення особи волі, є звернення до працівників правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями КПК України не врегульовано питання щодо відмови у відкритті провадження за клопотанням, яке подано в порядку ст. 206 КПК України.

Однак, згідно частини шостої статті 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 КПК України.

Так, частиною четвертою ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за поданим адвокатом ОСОБА_3 клопотанням.

Керуючись ст.ст. 206, 303, 304 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 , в порядку статті 206 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя