УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 Справа №607/11095/24 Провадження №1-кп/607/1532/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

під час проведення відкритого судового засідання, в приміщенні зали суду, в м.Тернополі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000694 від 16.11.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000694 від 16.11.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб, оскільки термін застосування вказаного запобіжного заходу закінчується 23:59 3.12.2024.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, здійснюється допит свідків. Також вказав, що підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки ризики, які існували під час застосування та продовження запобіжного заходу останньому, на даний час не зменшились та продовжуть існувати.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту.

Позицію захисника підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , зауважив, що інкримінованого йому злочину він не вчиняв. На даний час тяжко хворіє, у зв`язку із чим просить змінити йому запобіжний захід на будь-який не пов`язаний із триманням під вартою.

Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.11.2023 у справі №607/22667/23, стосовно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, відповідно до п. 1, 2 ч. 4 ст.183 КПК України на строк до 23 год. 59 хв. 13.01.2024.У подальшому, вказаний запобіжний захід було неодноразово продовжено.

Також після направлення обвинувального акту до суду, згідно ухвал Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.06.2024, 12.08.2024 та 7.10.2024 у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який було відмовлено та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23:59 3.12.2024.

Суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Окрім того, ризики, визначені в ухвалах Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про застосування та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, того, що обвинувачений зможе переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених та, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставини, зазначені захисником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , не можуть бути підставою для відмови в продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та заміни на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він не здатен запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується останній, суд вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 до двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_3 до 23:59 24.01.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , його захиснику та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1