УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова кримінальне провадженню №0001373 від 15.06.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходяться вищезазначена справа.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 16.09.2024 призначено проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 15.10.2024 призначений судовий розгляд у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 подав клопотання потерпілого ОСОБА_6 , в якому потерпілий ОСОБА_6 просив проводити судові засіданні за його у часті в режимі відеоконференції за його місцем перебування з власних засобів зв`язку.

Також, прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення. Клопотання обвинувачений ОСОБА_3 отримав, та ознайомлений, про що свідчить його підпис на клопотанні.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що під час проведення досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри. На теперішній час є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли, підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду на тій підставі, що ОСОБА_3 інкримінується вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції закону, який був чинним до 11.08.2023), за вчинення який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що обвинувачений ніде не працює, не має постійного джерела прибутку. Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя, безкарності та з метою забезпечення дієвості правоохоронних органів в боротьбі зі злочинністю, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, прокурор вважає доцільним продовжити запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те що у нього на утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім цього, повідомляє, що у нього на утриманні також перебуває його матір, оскільки відповідно до сповіщення його брат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зник безвісті 02.10.2024 під час бойових дій у Покровському районі Донецької області. Також не заперечував щодо цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що матеріали справи вже дослідженні, потерпілі в судові засідання не з`являються. Також зазначив, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 неправильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 190 КК України, та зауважив, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає вину за ч. 2 ст. 190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 не заперечували щодо участі потерпілого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов до наступних висновків.

Щодо клопотання потерпілого ОСОБА_6 про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватись у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження) у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до п.п. 45, 46, 49 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, підсистема відеоконференцзв`язку забезпечує учасникам справи можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою свого Електронного кабінету та власних технічних засобів.

Інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції учасник справи повинен попередньо зареєструватися в Електронному кабінеті. Учасник справи також повинен перевірити наявні у нього власні технічні засоби на відповідність технічним вимогам, визначеним Інструкцією користувача підсистеми відеоконференцзв`язку, для роботи із системою відеоконференцзв`язку.

З метою забезпечення оперативності судового розгляду, повного, об`єктивного, всебічного з`ясування всіх обставин, що встановлені під час розгляду справи, суд вважає на необхідне задовольнити клопотання потерпілого ОСОБА_6 , і провести судові засідання дистанційно в режимі відеоконференції.

Щодо клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2023 відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 50 днів до 29.11.2023 включно з визначенням розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 гривень. Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 28.11.2023 відносно ОСОБА_3 продовжений строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів до 26.01.2024 з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 гривень. В подальшому строк тримання під вартою продовжувався у встановленому законом порядку.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 18.09.2024 відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 16.11.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується 16.11.2024.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам; 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини.

Згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду (ч. 1 ст. 177 КПК).

На переконання суду ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлює незворотність настання покарання та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання та почати переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду.

Суд враховує, що покарання у виді позбавлення волі не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд вважає встановленим продовження існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 5 ст. 177 КПК).

Обставини кримінального правопорушення, в яких він підозрюється, свідчать про його схильність до вчинення злочинів, у зв`язку з чим існують достатні підстави вважати про його небажання вести законний спосіб життя. Отже, наведений ризик є обґрунтованим.

Суд зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення обвинуваченим відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою для запобігання ризикам.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, застава, домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Так, ОСОБА_3 , має середню освіту, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проте це не превалює над зацікавленістю обвинуваченого у переховуванні від суду.

Обґрунтовуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурор послався на встановлені під час досудового розслідування та відображені у його клопотанні обставини вчинення кримінальних правопорушень, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків, а також те, що основним є ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим, лише тримання під вартою здатне забезпечити мету застосування запобіжного заходу, а не жоден більш м`який запобіжний захід.

Таку аргументацію, з огляду на обґрунтованість обвинувачення, доведеність наявних ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає достатньою для висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 суд бере до уваги те, що останній обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень проти власності, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, вчинених повторно (8 епізодів), враховуючи суспільну небезпеку кримінального правопорушення, відсутність міцних соціальних зв`язків, що може свідчити про те, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризики зазначені у клопотанні прокурора (п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) є дійсними та тривають, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 на більш м`який. Суд вважає, що на цей час існують підстави для продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на характер кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , суд з урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого, його майнового та сімейного стану, ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також терміну перебування обвинуваченого під вартою, вважає за необхідне визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560,00 грн. (3 028 х 20) та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Щодо заперечень обвинуваченого, суд враховує їх, однак вважає, що наявні та доведені ризики у кримінальному провадженні виправдовують ступінь втручання в права обвинуваченого, які пов`язанні з обмеженням його свободи і це відповідає меті кримінального провадження.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 197, 199, 314 -317, 336 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_6 про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції задовольнити.

Судові засідання по кримінальному провадженню №0001373 від 15.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 190 КК України проводити у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участю потерпілого ОСОБА_6 .

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на п`ятдесят днів до 27.12.2024.

Визначити розмір застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят, 00) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; Банк отримувача Державна казначейська служба України (м. Київ), код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок: UA 0006674).

Застава може бути внесена обвинуваченим або заставодавцем до сплину терміну тримання під вартою обвинуваченого.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_3 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про тримання під вартою встановити до 27.12.2024.

Продовжити судовий розгляд та призначити судове засідання у справі на 15.11.2024 о 12:00 год.

Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження

Повний текст ухвали виготовлений 08.11.2024.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання та судовий розгляд у суді першої інстанції.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1