Номер провадження 1-кп/521/1669/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000598 від 06.05.2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець м. Малоярославець, Російської Федерації, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений час та місці, та у ОСОБА_1, матеріали відносно якої направлено з обвинувальним актом до суду у рамках кримінального провадження № 0000380, виник спільний злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, а саме магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яким володіє ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, 17.03.2024 приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, знаходячись біля ролетів магазину «Будматеріали», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом права власності інших осіб, та з метою умисного знищення матеріальних цінностей а саме магазину «Будматеріали» та наявного в ньому майна, усвідомлюючи характер свого суспільно небезпечного діяння та наслідки його настання, за допомогою запальнички підпалили заздалегідь заготовлену пластикову пляшку із легкозаймистою речовиною та кинули її під ролети вказаного магазину, що призвело до займання.

Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з місця події зникли, не ставши очікувати настання бажаних ними наслідків, чим завершили здійснення всіх умисних, цілеспрямованих дій, які вважали необхідними, направлених на умисне знищення майна потерпілого ОСОБА_6 , а саме магазину «Будматеріали», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вчинене шляхом підпалу, чим виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, так як пожежа була помічена потерпілим та іншими особами, внаслідок чого і була локалізована.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, обвинувачений надав пояснення, згідно яких події відбувалися в березні 2024 року. За день до подій був в магазині зі своїм другом ОСОБА_7 , хотіли якісь фарби купити, а хазяїн був якийсь предвзятий. Потім були в тому ж районі та вирішили похуліганити, домовилися здійснити підпал. ОСОБА_8 пішов та купив літр бензину на заправці, налив в баклашку з-під води. Воду купили в продуктовому магазині, запальничку купили разом із цигарками. До магазину будматеріалів прибули ввечорі. Магази вже був зачинений, та вони зрозуміли, що там нікого не має. Він ( ОСОБА_8 ) вилив бензин та підпалив, обвинувачений дивився. Після скоєного вони втікли в різні боки. Тушили пожежу інші люди, а їх затримали на місці.

Надані обвинуваченим ОСОБА_5 пояснення повністю співвідносяться з обставинами, викладеними у обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився, давав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Окрім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доведена, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, як: закінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відшкодування потерпілій завданої шкоди та як наслідок - відсутність тяжких наслідків, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжують покарання не встановлено.

Обвинувальним актом не зазначено інших обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, враховуючи поведінку після вчинення злочину, та під час судового провадження, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винного.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Станом на 20.08.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який до набрання вироком суду законної сили слід змінити на домашній арешт у нічний час доби.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст. ст. 122, 124 КПК України.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23:00 годин по 06:00 годин наступної доби, без дозволу суду відповідної інстанції, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ, звільнивши його з під варти негайно в залі суду.

Зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19.07.2024 року по день зміни запобіжного заходу.

Стягнути з ОСОБА_5 50 відсотків від витрат на залучення експертів за проведення:

- судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів» 6083,24 гривень;

- судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів» 6436.88 гривень;

- судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів» 5379.6 гривень;

- судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів» 6436.88 гривень;

- судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів» 6436.88 гривень;

- судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів» 5379.6 гривень;

- судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів» 5379.6 гривень;

- судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів» 5379.6 гривень;

- судової експертизи за експертною спеціальністю 10.8 «Дослідження обставин виникнення і поширення пожеж та дотримання вимог пожежної безпеки» 4543.68 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1