19.07.2024
Справа № 642/4018/24
н/п 1-кс/642/2216/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо невнесення відомостей до ЄРДР, -

встановив:

до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла вище вказана скарга заявниці, в порядку п.1 ч.1ст.303 КПК України, щодо невнесення слідчим Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 17.06.2024 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що заявниця 17.06.2024 року звернулась до ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві з заявою про кримінальні правопорушення вчинені службовими особами правоохоронного органу, а саме слідчими та оперуповноваженими працівниками СВ ВП № 1 Харківського районного управління № 2 ГУНП в Харківській області за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженню № 0000973 від 28.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у якому вона має статус потерпілої.

Вказана заява була отримана ТУ ДБР, однак відомості за заявою в порушення вимог ст. 214 КПК України до ЄРДР не внесені.

Заявниця просить визнати бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР не пізніше 24 годин після отримання заяви, та зобов`язати посадових осіб Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві внести відомості за її заявою до ЄРДР, та розпочати досудове розслідування.

У судовому засіданні заявниця скаргу підтримала, та вказала, що до судового засідання отримала лист від слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві, з якого також слідує що слідчим відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР за її заявою.

Прокурор та представник Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Полтаві у судове засідання не з`явилися. Слідчим подано заяву про розгляд скарги за його відсутності, у якій він також просив відмовити у задоволенні скарги, та надано копію відповіді слідчого заявниці ОСОБА_3 .

Згідно з вимогами ч. 3ст.306КПК України неявка слідчого та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Вислухавши доводи заявниці, вивчивши доводи поданої скарги та надані докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 17.06.2024 року поштою ОСОБА_3 направила до ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві з заявою про кримінальне правопорушення, у якій нею повідомлялось про обставини, які на її переконання свідчать про вчинення службовими особами правоохоронного органу, а саме СВ ВП № 1 Харківського районного управління № 2 ГУНП в Харківській області кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженню № 0000973 від 28.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Листом від 05.07.2024 року № 27564-24-15-02-2Г-3524п-24 слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Полтаві повідомив заявницю, що за результатами розгляду її заяви не встановлено об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень співробітниками правоохоронних органів та іншими особами, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування передбачений главою 26 КПК України,

Пунктом 1 частини 1статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно положень ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення не пізніше 24 годин після їх подання. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно із якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім цього, внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з цим, у заяві ОСОБА_3 від 17.06.2024 не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які свідчили б про ознаки кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя зазначає, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення. Такі обставини можуть бути неповними, але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

При цьому, із матеріалів провадження вбачається, що заявниця фактично не погоджується з процесуальними та слідчими діями слідчих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000973 від 28.08.2022, які вчинені у межах їх повноважень, або непроведення слідчий (розшукових дій), які, як вона вважає, вони повинні провести. Проте ця незгода не повинна вирішуватися шляхом внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового слідства. Відповідні її механізми вирішення регламентовані кримінальним процесуальним законом, яким заявнику надано право на подання відповідних клопотань слідчому, прокурору та скарг до слідчого судді.

За змістом ст.9 КПК України слідчий, прокурор на власний розсуд визначають об`єм дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження для прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що якщо зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Вимоги частини 4 статті 214 КПК, на які в обґрунтування скарги посилається заявниця, стосуються процедури прийняття та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення (а не внесення відомостей за нею до ЄРДР). Сам факт прийняття та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не є безумовною підставою для внесення уповноваженою особою на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, викладених в ній відомостей до ЄРДР, а є лише початком перебігу 24-годинного строку для попередньої оцінки цією особою змісту цієї заяви на наявність критеріїв заяви про кримінальне правопорушення та за умови відповідності цим критеріям для внесення відомостей до ЄРДР.

Отже, слідчий суддя не вбачає правових підстав для визнання бездіяльності слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо невнесення відомостей до ЄРДР за поданою заявою від 17.06.2024.

Слідчий суддя вважає, що доводи ОСОБА_3 ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінальних правопорушень обставин, та не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування фактів, які б давали підстави для кваліфікації дій за статтями КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

У задоволенні скарги відмовити.

Положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1