Справа №705/4161/24
1-кс/705/974/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого ВРЗСТ СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінальному провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001132 від 11.07.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2024 року слідчий ВРЗСТ СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням, про накладення арешту із забороною щодо користування та розпорядження на мотоцикл марки «Минск», моделі ММВЗ-З.11211, 1988 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що перебував у фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та який відповідно до технічного паспорту транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву, в якій клопотання підтримав та просив розглядати без його участі.

Особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву, в якій клопотання просив розглядати без його участі. При вирішенні клопотання покладається на думку суду.

Враховуючи процесуальну позицію слідчого, особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна, перевіривши зміст клопотання на відповідність вимогам КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

10.07.2024 близько 22:00, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи мотоциклом марки «Минск», моделі ММВЗ-З.11211, р.н. НОМЕР_1 із пасажиром ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись по самовільно накатаній ґрунтовій дорозі, зі сторони с. Шельпахівка в напрямку с. Заячківка, Христинівської ТГ, Уманського району, де не вибрав безпечної швидкості, в результаті чого ОСОБА_6 не втрималася на сидінні, втратила рівновагу та впала із мотоциклу на тверду поверхню землі. В результаті ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забою головного мозку, перелому кісток склепіння та основи черепа, з якими була госпіталізована до КНП «Уманська центральна міська лікарня».

11.07.2024 відомості за даним фактом, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001132 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

11.07.2024 від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява, у якій він просить долучити до матеріалів кримінального провадження мотоцикл марки «Минск», моделі ММВЗ-З.11211, 1988 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Відповідно до технічного паспорту транспортного засобу НОМЕР_3 , мотоцикл марки «Минск», моделі ММВЗ-З.11211, 1988 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 , 1988 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , оглянуто та постановою слідчого від 11.07.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001132.

Приймаючи до уваги, що на вказаних транспортних засобах було скоєно дорожньо-транспортну пригоду вони самі по собі є речовими доказом. В ході досудового розслідування та судового провадження може виникнути необхідність проведення ряду експертиз, об`єктом дослідження яких можуть бути дані транспортні засоби, провести за допомогою саме цих транспортних засобів слідчі експерименти, чи інші слідчі дії, а їх використання, ремонт, відчуження можуть приховати сліди кримінального правопорушення які маються на них.

З цих причин слідству є вкрай важливим, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігти можливостям приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження цих речових доказів, що можливо досягти лише шляхом позбавлення власників чи інших зацікавлених осіб права на їх відчуження, розпорядження чи користування ними. При цьому слідство вважає, що повернення речових доказів власникам жодним чином не гарантує можливості запобігання указаним вище ризикам, адже такі ризики можуть бути вчинені як самими власниками, так і третіми, в тому числі зацікавленими, особами з будь-якою метою (перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, відновлення транспортного засобу з метою його продажу, умисного пошкодження чи таємного викрадення майна і т.п.).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування, знищення, відчуження предмету злочинних дій. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, відповідає критеріям речових доказів і може використовуватися як доказ у кримінальному провадженні. Необхідність проведення ряду експертиз з даними т/з. Бере до уваги суддя і співрозмірність зазначеного заходу забезпечення завданням кримінального провадження, якими є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,- У ХВ А Л И В:

Клопотання ВРЗСТ СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною щодо користування та розпорядження на мотоцикл марки «Минск», моделі ММВЗ-З.11211, 1988 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що перебував у фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та який відповідно до технічного паспорту транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Після проведення експертиз транспортні засоби повернути власникам.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_7