ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1818/24 Справа № 182/4971/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника заявника ОСОБА_6 , (приймають участь в режимі відеоконференції),

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного провадження матеріали за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить поновити строк апеляційного оскарження , так як повний текст ухвали було складено 09.09.2024 року, також просить скасувати ухвалу слідчого судді, скаргу задовольнити частково та зобов`язати слідчого Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 126-1 КК України до ЄРДР за заявою від 02.07.2024 року.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим не були внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою вих. №769 від 02.07.2024 року в межах строку, передбаченого КПК України, тоді як заява містить повну інформацію про те, що в діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки жорстокого поводження з дітьми.

Також посилається на те, що відповідно до висновку експерта №4398-23 від 17.06.2024 року вбачається, що малолітній ОСОБА_10 переживає ставлення батька ОСОБА_9 відносно нього як психологічне насилля, що призводить до наявності у нього складних негативних переживань, які суттєво впливають на його психоемоційний стан, а у малолітньої ОСОБА_11 спостерігаються ознаки травми свідка та пережитого травматичного досвіду внаслідок вірогідних дій батька стосовно брата, що в свою чергу є психологічним насиллям.

Слідчим суддею не було взято до уваги пояснення представника ОСОБА_7 про те, що працівниками поліції не було проведено ряду заходів, направлених на встановлення свідків та очевидців цієї події та опитування їх.

Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 02.07.2024 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що заява про кримінальне правопорушення не містить достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення, так як не містить відомостей про час вчинення або період вчинення кримінального правопорушення, спосіб вчинення правопорушення, його систематичність, відсутнє визначення попередньої кваліфікації зазначений дій, відсутні об`єктивні ознаки, які б вказували на те, що це правопорушення було скоєне і за яких обставин, при цьому заявник просив перевірити факт вчинення насилля, а не внести певні відомості до ЄРДР, тому дії співробітників поліції відповідали вимогам закону.

Клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 про проведення розгляду справи у режимі відеоконференції не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Частиною 2 ст. 36 КПК передбачені повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Згідно із ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Враховуючи те, що відомості до ЄРДР внесені не були, тобто досудове розслідування не проводиться, суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника та її представника, які підтримали апеляційну скаргу за викладених в ній підстав, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частиною 1 статті 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Відповідно до матеріалів справи, резолютивна частина ухвали слідчого судді постановлена 04 вересня 2024 року, тобто останній день для подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді припадає на 09 вересня 2024 року, разом з цим, повний текст ухвали було складено та оголошено о 09:30 год. 09 вересня 2024 року, копію ухвали адвокат отримав 19:53 год. 09 вересня 2024 року, а апеляційну скаргу подав 13 вересня 2024 року , що є підставою для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно із вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається з матеріалів провадження, представник заявника адвокат ОСОБА_8 звернувся до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою від 02.07.2024 року щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, за ознаками жорсткого поводження з дітьми.

В заяві представник заявника зазначив короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що ОСОБА_9 неодноразово ( систематично) здійснює щодо дітей психологічне та фізичне насильство, додавши висновок експерта № 4398-23 за результатами проведення психологічної експертизи.

За результатами розгляду скарги, т.в.о. начальником Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області листом від 06.08.2024 року ( а.п. 29), було надано відповідь на адвокатські запити, в якому зазначено, що у зв`язку із відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливості у зв`язку з цим внести відповідну інформацію до ЄРДР, матеріали були надіслані на реєстрацію в ІТС ІПНП для їх розгляду згідно із ЗУ Про звернення громадян або КУпАП. В ході додаткової перевірки та у випадку встановлення ознак кримінального правопрушення, матеріали звернення будуть направлені для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

За результатами розгляду цієї скарги, слідчим суддею було відмовлено в задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , з посиланням на те, що заява про кримінальне правопорушення не містить достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення, так як не містить відомостей про час вчинення або період вчинення кримінального правопорушення, спосіб вчинення правопорушення, його систематичність, відсутнє визначення попередньої кваліфікації зазначений дій, відсутні об`єктивні ознаки, які б вказували на те, що це правопорушення було скоєне і за яких обставин, при цьому заявник просив перевірити факт вчинення насилля, а не внести певні відомості до ЄРДР.

Однак, на переконання апеляційного суду, таке рішення слідчого судді не ґрунтується на вимогах Закону.

Як вважає апеляційний суд, слідчий суддя, розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_8 , не дотримався вимог ст.214 КПК України, а зосередився на перевірці та оцінці дій ОСОБА_9 , що є компетенцією органу досудового розслідування та можливе лише за результатами проведення досудового розслідування.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм та встановлених у провадженні обставин, апеляційний суд вважає, що відповідна уповноважена посадова особа Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області була зобов`язана невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення внести відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, оскільки заява представника містить короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення із долученням доказів.

Посилання слідчого судді, а також прокурора на те, що заява не містить достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення, так як не містить відомостей про час вчинення або період вчинення кримінального правопорушення, спосіб вчинення правопорушення, його систематичність не є слушним з огляду на таке.

Статтею 126-1КК передбачено кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Ознакою об`єктивної сторони зазначеного кримінального правопорушення є систематичність фізичного, психологічного та економічного насильства, застосовуваного до подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Сама ж систематичність характеризується як кількісним критерієм (багаторазовість періодично здійснюваних дій), так і якісним, яким є взаємозв`язок, внутрішня єдність, що утворює наполегливу протиправну поведінку винуватої особи стосовно певного потерпілого чи потерпілих.

За вчинення одиничних діянь, які мають ознаки домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, винувата особа може бути притягнута до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Іншими словами адміністративним проступком, відповідальність за який наступає за ст. 173-2 КУпАП, може визнаватися вчинення домашнього насильства, яке не є тривалим чи систематичним.

Натомість систематичність як ознака кримінально-караного діяння означає повторюваність тотожних чи схожих дій чи бездіяльності, кожне з яких само по собі може створювати враження незначного, але їх вчинення у своїй сукупності досягають того рівня якості, коли у цілому діяння набувають ознак кримінального правопорушення, призводячи до наслідків, визначених диспозицією ст. 126-1 КК (фізичні або психологічні страждання, розлади здоров`я, втрата працездатності, емоційна залежність або погіршення якості життя).

Тобто для кваліфікації дій винуватої особи важливо, що насильницькі дії вчиняються систематично, а систему може становити як неодноразово застосована одна із трьох форм насильства, зазначена у ст. 126-1 КК, так і різна варіативність поєднання як фізичного, так і психологічного та економічного насильства щодо однієї і тієї самої потерпілої особи чи осіб.

При цьому кількісний критерій систематичності як ознака домашнього насильства полягає в учиненні трьох і більше актів насильства, про що раніше зазначав Верховний Суд .

Ця ознака кримінального правопорушення поряд з іншими, визначеними ч. 1 ст. 91 КПК, підлягає доказуванню в установленому законом порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 92 КПК обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Разом з цим ст. 84 КПК визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту домашнього насильства якимось певним видом доказів. Діяння та наслідки, зазначені у ст. 126-1 КК, підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК.

Тобто факт документування домашнього насильства має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази, тому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факти актів насильства. Відповідно систематичність домашнього насильства, яке наполегливо продовжує вчиняти винувата особа, у тому числі, але не виключно, може бути підтверджена попереднім притягненням її до адміністративної відповідальності не менше двох разів за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією, викладеній у постановах Верховного Суду ( справа №583/3295/19, провадження №51-6189км20 та справа №585/3184/20, провадження №51-5266км21).

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду встановлено, що уповноважені особи Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області вчинили бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви представника заявника - адвоката ОСОБА_8 від 02.07.2024 року про вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що зазначені у заяві представника заявника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 обставини можуть свідчити про те, що існує ймовірність вчинення кримінального правопорушення та описані в ньому факти потребують перевірки засобами кримінального процесу.

За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про зобов`язання уповноважених службових осіб, в порядку ст. 214 КПК України, внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви представника заявника -адвоката ОСОБА_8 від 02 липня 2024 року

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику заявника ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_8 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2024 року .

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2024 року задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській внести відомості до ЄРДР за заявою представника заявника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 02 липня 2024 року та розпочати досудове розслідування відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4