Справа № 373/2695/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0000474 14.10.2023 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романчуки Буринського району Сумської області, громадянина України, непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

05.11.2024 прокурор вніс до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 діб.

Клопотання обґрунтував тим, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню, які були наявні під час обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.

Обґрунтовуючи клопотання відзначив, що потреба у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого викликана наявністю ризиків ухилення від суду та впливу на недопитаного судом свідка.

В судовому засіданні 05.11.2024 прокурор підтримав клопотання, просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 діб.

Обвинувачений просив звільнити його з-під варти, обрати менш суворий запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим.

Потерпіла ОСОБА_4 на не наполягала на утриманні під вартою обвинуваченого.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали в частині, що стосується клопотання прокурора, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Фірге обвинувачується у тому, що 13.10.2023, приблизно о 02:00 год, перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , 1957 р.н., з яким у нього виник конфлікт під час спільного вживання спиртних напоїв, взяв зі столу кухонний ніж та наніс два удари в область грудей потерпілого, чим спричинив йому проникаючі колото-різані рани. Після цього з метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_5 взяв невстановлений в ході досудового розслідування предмет, яким наніс не менше п яти ударів по голові та тулубу потерпілого. Смерть ОСОБА_7 настала на місці події в період часу з 02:05 год до 05:00 год 13.10.2023 від відкритої черепно-лицевої травми з переломом кісток обличчя, основи та склепіння черепа, крововиливами під оболонки шлуночка та речовину головного мозку.

14.10.2023 об 11:00 год ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні вбивства ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді від 14.10.2024 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався судом, востаннє 16.09.2024. Строк дії запобіжного заходу закінчується 14.11.2024.

Частиною 1 статті 194 КПК України визначено обставини, достатність доказів існування яких суд зобов`язаний встановити при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Водночас, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд перевіряє наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків чи потерпілого.

У судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризиків, які існували на час обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, покарання за який законом про кримінальну відповідальність передбачено у виді позбавлення волі до 15 років.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини суворість передбаченого покарання хоча і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, однак відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, а тому даний ризик слід оцінювати з урахуванням низки факторів, які можуть підтвердити його існування.

З`ясовуючи наявність таких факторів, судом встановлено, що обвинувачений непрацевлаштований, стабільного джерела доходу він не має, неодружений, неповнолітні діти чи інші особи на його утриманні не перебувають.

Доказів на підтвердження сталих соціальних зв`язків, суду не надано.

Злочин, що інкримінується ОСОБА_5 вчинений у стані алкогольного сп`яніння та, як вбачається зі змісту обвинувального акта, щодо особи похилого віку, жорстоким способом (забиття до смерті).

Крім того, з огляду на те, що основною засадою кримінального провадження є безпосередність дослідження доказів під час судового провадження, в тому числі й допиту свідків, вважаю, що наявним також є ризик впливу на свідка, про допит якого заявив в судовому засіданні прокурор.

Таким чином, заявлені прокурором ризики є актуальними, станом на даний час не зменшились, продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Суд вважає, що в даному випадку продовження строку утримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відпала не встановлено, підстав змінювати запобіжний захід обвинуваченому не вбачається, заявлені під час обрання та продовження запобіжного заходи ризики продовжують існувати.

Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вважає за необхідне визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 причинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 195, 196 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 03 січня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1