Справа № 583/2176/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2024 р. слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора,-

установила:

23.09.2024 на розгляд слідчої судді надійшла зазначена заява захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , згідно з якою останній просить зобов`язати процесуального керівника по кримінальному провадженні № 0000081 від 26.09.2023 прийняти рішення про закриття кримінального провадження, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 УКПК України. В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що у провадженні Охтирського РВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000081 від 26.09.2023, у якому 10.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України. Захисника підозрюваного наголошує на тому, що ухвалою Сумського апеляційного суду від 02.09.2024 встановлено, що строк досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000081 від 26.09.2023 закінчився 10.08.2024, у зв`язку з чим 10.09.2024 стороною захисту було направлено клопотання про закриття кримінального провадження, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 УКПК України. Однак постановою прокурора відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання про закриття кримінального провадження, що на переконання сторони захисту, не відповідає матеріалам справи та стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги за скаргою підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог за скаргою, посилаючись на те, що прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, врахувавши пояснення учасників справи, викладені у поданих ними процесуальних документах, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Встановлено, що Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснювалося досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000081 від 26.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що 06.09.2024 адвокат ОСОБА_4 звернувся до прокурора Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням, у якому просив прийняти процесуальне рішення щодо закриття кримінального провадження № 0000081 від 26.09.2023 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

Постановою прокурора Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 11.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 від 06.09.2024 у кримінальному провадженні № 0000081 від 26.09.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, в якому жодній особі про підозру не повідомлено. Крім того, захиснику підозрюваного роз`яснено право на оскарження вказаного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч. 2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Верховний Суд у постанові від 14.02.2023 по справі № 405/680/22, провадження № 51-1544км22 виснував, що навіть стаття 307 КПК чітко розрізняє «рішення» і «дії». Це розрізнення послідовно проводиться у всіх трьох частинах статті, де «рішення» і «дії» згадуються поряд як самостійні поняття. Також й інші положення КПК не свідчать про те, що законодавець визначає «рішення» як різновид «дії». Навпаки, відповідно до КПК «рішення» і «дія» завжди мають самостійне значення. Рішення приймається дія здійснюється, дія має початок і закінчення рішення є одномоментним актом, до процесуальної дії можуть бути залучені багато учасників процесуальне рішення приймається лише уповноваженою особою, дії фіксуються в протоколі рішення оформлюється постановою. Таким чином, положення КПК не дають жодних підстав вважати процесуальне рішення одним з різновидів процесуальної дії.

Враховуючи різну правову природу «рішень» і «дій», частина 2 статті 307 КПК визначає різні повноваження слідчого судді у випадку їх оскарження. При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК).

Аналізуючи вищенаведене можна зробити висновок, що стаття 307 КПК не наділяє слідчого суддю повноваженнями зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, зокрема, рішення про закриття кримінального провадження, яке знаходиться поза межами повноважень слідчого судді.

З огляду на викладені положення кримінального процесуального закону, слідча суддя приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення вимоги за скаргою.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідча суддя -

постановила:

Відмовити у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30 вересня 2024 року.

Слідча суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1