Справа № 372/6076/24
Провадження 1-в-215/24
ухвала

Іменем України

13 листопада 2024 року Суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області клопотання ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду із клопотанням про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що 29.07.2024 року помер її брат ОСОБА_3 , який мав у власності 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Маючи намір отримати спадщину після смерті її брата, їй стало відомо, що на 1/5 частку вказаної квартири було накладено арешт в рамках кримінального провадження. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підставою обтяження є постанова слідчого СВ Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області від 26.10.2010 року про накладення арешту на майно в рамках кримінальної справи №16-1674. Вироком Обухівського районного суду від 06.12.2010 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 120 годин громадських робіт. Однак питання щодо скасування арешту у вироку Обухівського районного суду від 06.12.2010 року вирішено не було, а тому вона була змушена звернутися до суду.

Дослідивши клопотання про скасування арешту на майно суд дійшов висновку про таке.

Після припинення кримінальної справи відповідне втручання у право власності фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Такі правомірні очікування ґрунтуються на закріпленому у статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції головному обов`язку держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність, утверджувати й забезпечувати права і свободи та надавати людині ефективний засіб їх юридичного захисту.

Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття після припинення кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, у виниклих правовідносинах кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у пункті 51 постанови від 30 червня 2020 року по справі № 727/2878/19, провадження № 14-516цс19, зробила висновок про те, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до частин 5 та 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання повернення клопотання про скасування арешту на майно, яке було подане в порядку виконання вироків, особою яка не є стороною кримінального провадження, вважаю, що в даному випадку необхідно застосувати дію статті 7 та 9 КПК України.

Так, ч.6 ст.9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Враховуючи те, що заявниця ОСОБА_2 , не є стороною кримінального провадження, та не має повноважень на звернення до суду в інтересах інших осіб з клопотанням про скасування арешту з майна, суд дійшов висновку про те, що клопотання слід повернути особі, яка її подала для звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9, ч.3 ст.399, 418, 419, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, повернути особі, що його подала.

Роз`яснити ОСОБА_2 про те, що питання про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та не знятого за цим Кодексом розглядаються за правилами цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1