Справа № 276/1690/24
Провадження по справі 1-кс/276/262/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області

ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області клопотання слідчого СВ Відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000162 від 26.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, працюючого водієм у ТОВ «Золотий каравай», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме по 26.08.2024 включно з покладенням на нього відповідних обов`язків.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 26 травня 2024 року близько 22 год. 00 хв. водій ОСОБА_4 , керував автомобілем «ГАЗ-3302» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався на 132 км. автодороги «Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський» неподалік від с. Фасова в напрямку м. Житомира Житомирського району Житомирської області.

Керуючи у вказаний день, час та місці зазначеним транспортним засобом водій ОСОБА_4 в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку та при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода, якого він об`єктивно був спроможний виявити з місця водія, маючи технічну можливість запобігти наїзду з моменту виявлення перешкоди для руху, в момент виникнення небезпеки для руху негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив, продовжував рух, в результаті чого передньою правою частиною керованого ним транспортного засобу на смузі свого руху здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку.

Крім того, одразу після наїзду на пішохода ОСОБА_6 , водій ОСОБА_4 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, не вжив усіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_6 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган поліції, не вжив усіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, а натомість, з метою уникнення відповідальності за скоєне зник з місця пригоди, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_6 , який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, коли ОСОБА_4 сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан та був зобов'язаний і мав змогу надати потерпілому допомогу.

Своїми умисними діями, які виразились у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, особою, яка мала змогу надати допомогу та сама поставила потерпілого в небезпечний для життя стан, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.135 КК України.

Відомості про указане кримінальне правопорушення 26.05.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушенн, передбаченого ч.1 ст.135 КК України.

В клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, визначених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження.

Мотивуючи наявність ризику того, що ОСОБА_4 переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду є те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до двох років. Окрім того, на обґрунтування вказаного ризику переховування від органів досудового розслідування та суду є те, що ОСОБА_4 після вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення втік з місця події, не надавши будь-якої медичної допомоги потерпілому, який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження та міг надати допомогу, чим поставив останнього в небезпечний для життя стан. Також, розуміючи те, що за вчинення вказаного кримінального правопорушення останньому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі, а тому з метою ухилення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, на думку сторони обвинувачення доказом існування ризику того, що ОСОБА_4 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні є те, що перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності, останній останній матиме реальну можливість впливати на свідків шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психічним впливом, умовлянням або підкупом, залякуванням з метою зміни останніми показань, які є джерелом доказу у кримінальному провадженні, впливати на останніх, оскільки свідки в даному кримінальному провадженні є товаришами та колегами підозрюваного ОСОБА_4 .

Постановою виконуючого обов`язки керівника Коростишівської окружної прокуратури 22.07.2024 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 26.08.2024 включно, оскільки закінчити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні в межах двомісячного строку неможливо з об`єктивних причин.

Слідчий зазначає, що з метою забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає за необхідне з одночасним застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 2-5 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 , в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи слідчого та прокурора, заслухавши пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000162 від 26.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України.

У ході розслідування 26.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

Строк досудового розслідування згідно ст. 219 КПК України становить до 26.07.2024 року. Разом з тим, постановою виконуючого обов`язки керівника Коростишівської окружної прокуратури 22.07.2024 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 26.08.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області 28.05.2024 року, підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби до 26.07.2024 року включно.

Під час розгляду клопотання слідчим та прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушенн, передбаченого ч.1 ст.135 КК України.

Підозра підтверджується сукупністю доказів, досліджених слідчим суддею під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зокрема: рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 25.05.2024; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.05.2024, поданого ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.05.2024; протоколом огляду місця події від 26.05.2024 на території ТОВ «Золотий коровай» по вул. Радонова, 11 в м. Житомир, Житомирської області; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_4 про обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця пригоди; результатом освідування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 ; показаннями свідка ОСОБА_9 про обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди; показаннями свідка ОСОБА_10 про обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди; показаннями свідка ОСОБА_11 про обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди;

У поданому клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, зокрема в пункті 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду пов`язане, у першу чергу, із можливістю призначення підозрюваному за інкримінований йому злочин покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років. Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення. Зазначена обставина сама по собі, а також з урахуванням характеризуючих особу підозрюваного даних, може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання не є єдиною підставою для висновку про наявність в цьому провадженні ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, після вчинення ДТП ОСОБА_4 не зупинився, навіть не намагався надати першочергову допомогу потерпілому, не викликав екстрену медичну допомогу, а натомість зник з місця події, повідомив своїм колегам по роботі, що по дорозі збив тварину.

При встановленні наявності ризику незаконно впливати на свідків слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з тим, оскільки свідки у даному кримінальному провадженні не є родичами підозрюваного, не перебувають у нього в службовій залежності та з протоколів їх допитів вбачається, що вони не були очевидцями обставин дорожньо-транспортної пригоди, їх показання стосуються подальших дій підозрюваного, слідчий суддя оцінює ризик впливу на свідків як незначний.

Таким чином, враховуючи доведені стороною обвинувачення ризики та те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, беручи до уваги відповідну процесуальну поведінку підозрюваного після вчинення кримінального правопорушення, зокрема, те, що підозрюваний надавав показання слідчому та брав участь у проведенні слідчих дій, виходячи з доводів сторони захисту, слідчий суддя вважає що належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, що також буде пропорційним тяжкості вчиненого ним злочину.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 не змінились, а ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про підтвердження зазначених ризиків, слідчий суддя також враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000159, розпочатого 26.05.2024 року та продовжено до 26.08.2024 року включно, суть та характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135Кримінального кодексу України, особу підозрюваного та обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Слідчий суддя враховує також об`єктивну неможливість закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000162 від 26.05.2024 року до закінчення строку дії ухвали Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28.05.2024 року, якою підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби до 26.07.2024 року, з огляду на необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, на які вказує слідчий і прокурор, зокрема проведення судово-медичної експертизи, ознайомлення сторін з матеріалами кримінального провадження та складення обвинувального акту, а тому вважає за можливе продовжити строк запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_4 у межах строків досудового розслідування, тобто до 26.08.2024 року включно.

Відповідно до статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, з метою забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання ризику впливу на свідків, запобігання переховуванню від органів досудового розслідування та суду, врахувавши думку підозрюваного та його захисника, який не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, суд приходить до висновку про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час з з 22 год. 00 хв. по 06 год 00 хв. кожного дня за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 26.08.2024 року включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України. Такий захід, на переконання суду, буде достатнім та відповідатиме меті застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 181, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби за адресою проживання: АДРЕСА_1 , до 26.08.2024 року включно.

Заборонити ОСОБА_4 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год 00 хв. кожного дня строком до 26.08.2024 року включно.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28.05.2024 в справі № 276/1187/24, а саме:

1) не відлучатися з м. Житомира Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання чи перебування;

3) прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

4) утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Встановити строк дії ухвали та обов`язків до 26.08.2024 року включно.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено о 16 год. 00 хв. 25.07.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1