Справа № 207/4187/24
Провадження № 1-в/191/643/24
У Х В А Л А

іменем України

26 листопада 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX,

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Прокурор вважав клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, вважає необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «СВК (№94)» за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 05.08.2024, яким він засуджений за ч.2 ст.307КК України до позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково у виді 1 місяця позбавлення волі приєднано невідбуту частину покарання за вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 22.02.2023, остаточно призначивши до відбуття 6 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Строк відбування покарання обчислюється з 14.06.2024, тобто з моменту його фактичного затримання, з розрахунку день за день. До набрання вироком законної сили захід забезпечення кримінального провадження залишено тримання під вартою.

Вирок набрав законної сили 05.09.2024.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 03.05.2024 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконне придбання та зберіганні з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 22.02.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строк м 2 роки.

Вирок набрав законної сили 27.03.2023.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 08.12.2022 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2200,00 грн.

Початок строку відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - 14.06.2024, кінець строку - 14.07.2030.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та п.п 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2022 встановлений на рівні 2481,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2022 році становив 1240,50 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2022 складали 2481,00 грн.

Тобто, вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 05.08.2024 стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст.307 КК України не підпадає під дію Закону України № 3886-IX.

Однак, враховуючи, що Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 05.08.2024 на підставі ст.71 враховано вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 22.02.2023, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185, 75 КК України, за якими караність діяння ОСОБА_4 усунута, суд дійшов висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України, привівши вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 05.08.2024 у відповідність до норм діючого законодавства, без застосування ст.71 КК України.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 22.02.2023, яким він засуджений за ч.4 ст.185, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024.

Привести вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 05.08.2024 стосовно ОСОБА_4 у відповідність до чинного законодавства.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 05.08.2024 за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 14.06.2024, тобто з моменту його фактичного затримання, з розрахунку день за день.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1