КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши, на наявність перешкод для відкриття апеляційного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 серпня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000045.

На вказану ухвалу слідчого судді ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу ОСОБА_2 та зобов`язатидізнавача ВД Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 провести слідчий експеримент, перехресний допит ОСОБА_4 з ОСОБА_2 в приміщені бібліотеки Київського пансіонату ветеранів праці в двотижневий термін до 10.09.2024 року по кримінальному провадженню № 0000045.

Апелянт вважає, що постановлене рішення підлягає перегляду в апеляційному порядку, оскільки нормами Конституції України визначено його право на оскарження ухвали слідчого судді, що також підтверджено і рішенням Конституційного Суду від 17.06.2020 №4-р(ІІ)/2020, яким визнано неконституційним положення ч. 3 ст. 307 КПК.

Перевіривши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 необхідно відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

______________________________________________________________

Справа №11-сс/824/6000/2024 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1 .

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Отже, згідно з положеннями ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано §2 Глави 26 КПК України.

Так, частинами першою та другою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік, що не підлягає розширеному тлумаченню, ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема, це ухвали слідчого судді про:

- відмову у наданні дозволу на затримання;

- застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

- продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

- застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

- продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;

- застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу;

- поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

- продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

- направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;

- арешт майна або відмову у ньому;

- тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;

- відсторонення від посади або відмову у ньому;

- продовження відсторонення від посади;

- відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;

- закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу;

- про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Водночас, частиною третьою статті 309 КПК України встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Як слідує зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 , він просить скасувати ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000045, яка полягає у не проведенні слідчих дій, а саме - не проведенні слідчого експерименту та перехресного допиту ОСОБА_4 з ОСОБА_2 .

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, не може бути оскаржена, про що зазначено й в ухвалі слідчого судді.

Таким чином, ОСОБА_2 подана апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Посилання ОСОБА_2 про можливість оскарження постановленої слідчим суддею ухвали в апеляційному порядку, згідно з рішенням Конституційного Суду від 17.06.2020 №4-р(ІІ)/2020, є безпідставними, оскільки вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення ч. 3 ст. 307 КПК України лише в частині заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що не стосується предмету оскарження ОСОБА_2 у даному провадженні.

Згідно ст. 399 ч. 4 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 309, 399 КПК України, суддя

у х в а л и л а:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 серпня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000045.

Копію ухвали з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на підставі ч. 6 ст. 399 КПК України.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_1