Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3139/24
номер провадження 1-кс/695/763/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2024 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу, яка подана адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноваженої посадової особи Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скарго, в якій просив зобов`язати Золотоніський РВП ГУНП в Черкаській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за ст. 126 КПК України, яке було вчинено відносно малолітньої дитини скаржниці.

В обґрунтування скарги вказано, що 09.08.2024р. ОСОБА_5 письмовою заявою повідомила Золотоніський РВП ГУНП в Черкаській області про кримінальне правопорушення, вчинене конкретною особою відносно її малолітньої дитини, відповідно до якої в діях ОСОБА_6 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого статтями 125, 126 чи ст. 129 КК України.

Однак, всупереч вимогам ст. 214 КПК України працівниками Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області відомості про вказане правопорушення протягом 24 годин після отримання повідомлення не внесені до ЄРДР, відповідний витяг з ЄРДР не надано, що стало причиною звернення до суду із вказаною скаргою.

У судове засідання заявник та її представник не з`явилися, однак від представника останньої надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника та її представника.

Представник Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області до суду не з`явився, однак скерував листа згідно якого не виявлено надходження до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області будь-яких заяв від ОСОБА_4 та їх реєстрації.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя вважає скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Як вбачається із змісту скарги, скаржник оскаржує саме бездіяльність уповноважених осіб Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за заявою скаржника про вчинене кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 год. після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 1 статті 214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК).

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (пункти 4, 5 частини 5 статті 214 КПК).

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених раніше.

Верховний Суд у своєму рішенні від 30.09.2021 (Постанова ККС ВС у справі 556/450/18) вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Гарантією недопущення протиправної відмови у внесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення злочину є інститут оскарження зазначених дій в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.303 КПК України, за яким слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Натомість, передумовою задоволення вимог скарги заявника про зобовязання внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяв є доведення факту подання такої заяви.

Нормами КПК України не передбачено як має здійснюватись доведення заявником факту подання ним заяви про злочин до правоохоронних органів. Натомість, з огляду на принцип аналогії закону, передбачений ч.6 ст.9 КПК України, вбачається за необхідне застосування положень ст.22 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту (а рівно і іншими учасниками кримінального провадження) їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, саме особа, яка звернулась зі скаргою, зобов`язана надати докази на підтвердження своїх доводів.

Із змісту поданої скарги вбачається, що скаржник оскаржує саме бездіяльність Золотоніського РВП ГУНРП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень.

Однак, за повідомленням Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області заява від ОСОБА_4 до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області не надходила, дані про реєстрацію останньої відсутні.

На підтвердження своїх доводів скаржником надана копія зазначеної заяви про вчинення кримінальних правопорушень, на якій міститься відмітка «Для пакетів» та зазначено про тримання заяви 09.08.2024р..

Однак такі докази не можуть свідчити про належне вручення вказаної заяви Золотоніському РВП ГУНП в Черкаській області, оскільки незрозуміло хто саме отримав вказану заяву, яким чином вона подавалася, ким вона була отримана та чому саме така відмітка зазначена на самій заяві.

Отже, в поданій скарзі скаржник просить визнати бездіяльність посадових осіб Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області яка полягає невнесенні відомостей за поданою заявою від 09.08.2024 року до ЄРДР, між тим належних доказів звернення до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області заявником не надано, що вказує на відсутність доказів того, що була допущена бездіяльність уповноваженої особи щодо невнесення відомостей в ЄРДР.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги.

У даному випадку, дослідивши скаргу заявника, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, так як особою, яка подала скаргу не подано відповідних доказів на підтвердження подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, а тому скарга не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214, 215, 304-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги, яка подана адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноваженої посадової особи Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою про вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1