Справа № 297/2588/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/451/24 за апеляційною скаргою прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2024 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканеця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2024 року визнано винним ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України і призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_8 20.02.2024 року вироком Берегівського районного суду було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, до покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт. Після набрання вироком законної сили і надходження його до Берегівського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, 16.04.2024 на виконання п. 2 Розділу VII Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5, ОСОБА_8 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, роз`яснено обов`язки відповідно до ч. 1 ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України та надано направлення для виконання громадських робіт на території Великоберезької сільської ради Берегівського району Закарпатської області. На підставі розпорядження Великоберезького сільського голови Берегівського району Закарпатської області від 16.04.2024 № 44 «Про прийняття до виконання вироку Берегівського районного суду від 20.02.2024», з яким ОСОБА_8 ознайомлений 16.04.2024, з 17.04.2024 останній повинен був розпочати відбувати покарання у виді 240 годин громадських робіт на території с. Берегуйфалу Берегівського району та виконувати роботи з благоустрою території села, однак для виконання таких робіт не з`явився без поважних причин. Відтак, 23.04.2024 працівником Берегівського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 попереджено про наслідки ухилення від відбування вказаного виду покарання, передбачені в ч. 1 ст. 40 Кримінально- виконавчого кодексу України, та винесено застереження у вигляді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування кримінального покарання у виді громадських робіт та попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України. Однак, ОСОБА_8 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від громадських робіт, в порушення вимог ст. ст. 36, 37, 39, 40 КВК України, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, маючи можливість відбути покарання у виді громадських робіт, без поважних на те причин, починаючи з 17.04.2024, для виконання громадських робіт до Берегуйфалівського старостинського округу Великоберезької сільської ради Берегівського району Закарпатської області не з`явився, чим умисно ухилився від відбування кримінального покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Прокурор в апеляційній скарзі не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, вважає, що вирок підлягає скасуванню через неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Просить вирок скасувати в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за ч. 2 ст.389 КК України призначити покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за вироком Берегівського районного суду від 20.02.2024 і остаточно призначити до відбуття 1 рік 6 місяців і 25 днів обмеження волі. В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,прокурора,яка частково підтримала доводи апеляційної скарги, захисника, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак, даних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 судом першої інстанції розглянуто у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду і виклику учасників кримінального провадження у відповідності до вимог статей 381-382 КПК України.

Розгляд таких справ у суді здійснюється в порядку ст. ст. 381-382 КПК України. При цьому суд має право призначити розгляд обвинувального акта у судовому засіданні та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне або суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В останньому випадку розгляд проводиться у порядку спрощеного провадження, яке має на меті прискорення кримінального провадження, усунення необґрунтованої тяганини при розгляді кримінальних справ і дозволяє забезпечити вирішення завдань кримінального провадження при процесуальній та ресурсній економії.

За змістом вимог ч.1 ст. 302 КПК України однією з передумов для направлення прокурором обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку є встановлення під час досудового розслідування того факту, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що саме на орган досудового розслідування покладається обов`язок роз`яснити підозрюваному наслідки надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, що, у свою чергу, передбачає і з`ясування того, чи зрозумів підозрюваний, які наслідки очікують на нього у разі надання такої згоди.

У зв`язку з цим, на думку колегії суддів, саме сторона обвинувачення має довести перед судом належне виконання цього обов`язку, якщо відповідне питання порушується обвинуваченим чи його захисником у суді першої інстанції чи при оскарженні судового рішення.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинна бути додана письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Зазначена норма передбачає обов`язкову участь захисника, як додаткову гарантію дотримання прав підозрюваної/обвинуваченої особи, а також підтвердження добровільності такої згоди та усвідомленості її наслідків.

Отже, оскільки спрощене провадження у кримінальних провадженнях щодо кримінальних проступків є обмеженням фундаментального права людини на справедливий судовий розгляд (зокрема, права на захист, права брати участь у судовому розгляді, права на оскарження судового рішення), стороною обвинувачення мають бути належним чином виконані вимоги ст. 302 КПК України, тоді як суд повинен належним чином переконатися, що сторона обвинувачення виконала зазначені вимоги, а також належним чином перевірити наявність порушень прокурором, слідчим положень указаної статті.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_8 , із змісту якої вбачається, що він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження та що він згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Також у вказаній заяві міститься підпис обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_6 .

Однак, як вбачається з ухвали про призначення підготовчого судового засідання від 13.06.2024 року, суддя вказує, що оскільки згоди обвинуваченого про розгляд обвинувального акта за його відсутності не надходило, тому розгляд необхідно здійснювати згідно із загальними правилами судового провадження та призначити підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог ч. 2 ст. 314 КПК України.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги вищевказані істотні порушення кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду необхідно скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Оскільки вирок скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, при призначенні нового судового розгляду апеляційний суд, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому інші доводи апеляційних скарг не розглядаються, а підлягають перевірці при новому судовому розгляді.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2024 року відносно ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України - скасувати, призначивши новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді