Справа № 591/6335/23
Провадження № 1-кп/591/217/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 листопада 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, громадянина України, учня КУ ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2023 року близько 21-00 год, в період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_5 , перебуваючи на території дитячого майданчика у міському парку ім. І.М. Кожедуба, що неподалік «Студентського пляжу», зустрів раніше невідомого йому малолітнього ОСОБА_8 , та діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом ривка відкрито викрав з рук малолітнього потерпілого ОСОБА_8 сумку типу «бананка» вартістю 135, 00 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «Honor 7С» вартістю 1213 грн., після чого почав бігти з місця скоєння злочину, але одразу був затриманий свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , через що випустив сумку з мобільним телефоном на землю. Але, не зупинившись на вчиненому та продовжуючи реалізацію вищезазначеного злочинного умислу, ОСОБА_5 дочекався коли сумка з мобільним телефоном опиниться у руках малолітнього ОСОБА_8 , після чого знову шляхом ривку викрав з рук потерпілого сумку «бананку» з мобільним телефоном, з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1348 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав, зазначаючи, що корисливого мотиву в його діях не було. Пояснив, що дійсно у зазначений в обвинувальному акті день він познайомився з потерпілим. Спочатку вони разом з іншими друзями ( ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ) гуляли. Коли він з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 купалися у річці, то потерпілий знаходився біля їх речей, а потім раптово побіг. Вони відразу вибігли з річки, підбігли до речей і ОСОБА_12 повідомив, що у нього зник мобільний телефон. Після цього, вони наздогнали потерпілого, який вже перебував у компанії інших підлітків, запитали про телефон, але потерпілий запевнив, що телефону, який належить ОСОБА_12 , у нього немає і він його не брав. Після цього, він з потерпілим сів на лавочку, взяв у потерпілого належний останньому телефон та сказав, що поверне його тільки коли потерпілий поверне телефон ОСОБА_12 . Потерпілий кричав, щоб він йому повернув телефон, та плакав. Після цього, він схопив сумку потерпілого та побіг в сторону мосту. Але по дорозі його затримали дівчата, забрали у нього сумку з телефоном та віддали потерпілому. А він знову вихопив у потерпілого сумку, в якій перебував телефон, та побіг додому. По дорозі сумку викинув, а телефон вранці наступного дня показав ОСОБА_12 , але той сказав, що цей телефон не його, а потерпілого. При цьому, ОСОБА_12 , будучи злим на те, що не може знайти свій телефон, викинув сім-карту, що знаходилась у потерпілого в телефоні, з тією метою, щоб телефон не могли знайти. Але потім вони все-таки зрозуміли, що телефон потерпілому потрібно віддати і намагались відшукати потерпілого, щоб повернути телефон. Через 2 дні, коли вони гуляли у дворі, то до них підійшли працівники поліції, запитали про обставини, він їм усе розповів, після чого сходив додому, взяв телефон потерпілого та добровільно віддав поліцейським. Також обвинувачений у судовому засіданні просив пробачення у потерпілого, щиро каявся.

Але, не дивлячись на те, що ОСОБА_13 не визнав усіх фактичних обставин справи, які зазначені в обвинувальному акті, суд вважає, що дослідженими в суді доказами такі обставини підтверджуються повністю.

Так, допитаний як свідок ОСОБА_14 суду розповів, що в день події він, ОСОБА_13 та ОСОБА_15 купались на річці у парку «Кожедуба». До них підійшов потерпілий, з яким вони познайомились та почали разом розпивали алкогольні напої, після чого у ОСОБА_15 пропав мобільний телефон. Спочатку вони подумали, що його вкрав потерпілий, але у потерпілого телефону не виявили. Після чого він та ОСОБА_15 пішли додому і потім вони згадали, що ОСОБА_15 поклав свій телефон йому у сумку. Також зазначив, що більше детально події не пам`ятає, оскільки перебував у стані сп`яніння. Очевидцем того, як ОСОБА_13 забирав у потерпілого телефон він не був.

Свідок ОСОБА_15 повідомив суду, що він разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 гуляли, купались та випивали в парку «Кожедуба». Там познайомились з потерпілим, разом з ним купались. А коли вирішили уходити, то потерпілий швидко одягнувся та побіг. В цей час він виявив, що відсутній його мобільний телефон, тому вирішив, що потерпілий його у нього вкрав. Вони (свідок разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ) побігли за потерпілим, а коли наздогнали, то потерпілий показав їм свої кишені та вміст сумки-бананки. Мобільного телефону, що зник, у нього не було. Після цього він та ОСОБА_14 пішли шукати телефон, а ОСОБА_13 та потерпілий сіли спілкуватись на лавочці. Очевидцем того, як ОСОБА_13 забирав телефон у потерпілого він не був. Але вже наступного дня ОСОБА_13 йому хизувався тим, що забрав у потерпілого мобільний телефон, показав викрадений у потерпілого телефон. При цьому вийняв сім-картку і віддав йому, а він її зламав. Зробив це, бо був розлючений. Вже пізніше він дізнався, що телефон у нього викрав ОСОБА_14 , хоча спочатку останній заперечував крадіжку, але через місяць повернув йому телефон.

Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_13 продемонстрував як він схопив сумочку потерпілого, коли вони сиділи на лавці у парку та спілкувались, думаючи, що у сумочці знаходиться мобільний телефон, який пропав у ОСОБА_16 ; як побіг з цією сумкою, але його затримали дівчата та забрали її у нього; як він знову вихопив у потерпілого сумку з телефоном та побіг в напрямку свого будинку (а.с. 212-217 т.1).

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні розповів, що з обвинуваченим він познайомився у день події, вони разом купалися та гуляли. Але, потім, під час спілкування, обвинувачений вихопив у нього сумку, в якій знаходився мобільний телефон та побіг. Але ОСОБА_5 затримали дівчата та забрали сумку, після чого віддали йому. Проте, обвинувачений знову вихопив сумку та побіг. Більше він його не бачив у цей день. Потім, вже в поліції йому повернули телефон та він дізнався, що обвинувачений так вчинив, бо вважав, що цей телефон належить ОСОБА_12 і він його викрав.

Під час пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 , як хлопця, який заволодів його мобільним телефоном під час вищезазначених подій, що зафіксовано у відповідному протоколі від 07.06.2023 року (а.с. 155-162 т.1), а під час проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_8 продемонстрував як ОСОБА_5 вихопив у нього сумку спочатку під час спілкування на лавочці, а потім коли дівчата повернули її (а.с. 194-199- т.1).

Допитана як свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила, що в день події вона з подругою прогулювалися парком та вона звернула увагу на сварку двох хлопців, які сиділи на лавці. Вона підійшла та зробила їм зауваження, але вони на це не відреагували. Потім обвинувачений схопив сумку-бананку і побіг, а потерпілий розплакався і вона залишилась його заспокоювати. І в цей момент її подруга затримала обвинуваченого та забрала у нього викрадену сумку. Вона з потерпілим підійшли до них, повернули сумку потерпілому та думали, що все закінчилось, але обвинувачений знову вихопив сумку та побіг. Після цього вони викликали поліцію.

Аналогічні покази надала в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 .

Крім того, як свідок ОСОБА_10 , так і свідок ОСОБА_9 впізнали на фото ОСОБА_5 , як хлопця, який 04.06.2023 близько 21-00 год. у міському парку ім.Кожедуба відкрито заволодів сумкою-бананкою потерпілого за обставин, про які вони зазначили під час допиту. Відомості про це зафіксовані у складених за результатами проведених слідчих дій протоколах про пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 07.06.2023 (а.с. 134-143 т.1).

До того ж, під час проведення слідчих експериментів свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відтворили дії потерпілого та обвинуваченого, обстановку та обставини події, як вони стались 04.06.2023 року та очевидцями яких вони були, і такі відомості повністю співпадають з тими, що були ними повідомлені в судовому засіданні під час їх безпосереднього допиту (а.с.200-211 т.1).

Свідок ОСОБА_17 в суді повідомив, що 04.06.2023 близько 21 год., коли він прогулювався з дівчиною ( ОСОБА_18 ) у парку, то до них підійшов обвинувачений та запитав як проїхати у «12 мікрорайон». При цьому останній був дуже схвильований та він нього було чути запах алкоголю. Коли пояснили дорогу обвинуваченому, то пішли далі і побачили сумку-бананку, в якій був відірваний ремінь. Він поклав сумку на люк. А через декілька хвилин до них підійшли працівники поліції, які запитали чи не бачили вони молодого хлопця, який вкрав мобільний телефон. Оскільки обвинувачений, який запитував у них дорогу, підпадав під опис крадія, то він розповів поліцейським по це. А через декілька днів, коли свідок їхав на велосипеді, то побачив ОСОБА_5 , після чого викликав поліцію. Коли поліція по приїзду провела огляд ОСОБА_5 , то виявила у останнього мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_18 повідомила суду, що в один з днів, влітку 2023 року, коли вона прогулювалась парком з хлопцем ( ОСОБА_17 ), то до них підбіг хлопчик у брудних речах та запитав дорогу. Вони пояснили йому, після чого пішли далі і побачили сумку-бананку, яку поклали на люк. Потім вони побачили, що приїхала поліція. Вони підійшли до поліції, щоб дізнатись, що сталось, і розповіли про сумку.

Згідно протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 08.06.2023 свідок ОСОБА_18 на одній з 4-х пред`явлених їй фотокарток впізнала ОСОБА_5 , який підходив до неї з її хлопцем, коли вони прогулювалися у парку, та запитував дорогу (а.с. 144-148 т.1).

Згідно повідомлення, свідок ОСОБА_10 04.06.2023 о 21-04 год. телефонувала на лінію «102» та викликала поліцію, повідомляючи, що стала свідком викрадення речей у потерпілого (а.с. 97 т.1).

В цей же день законний представник потерпілого подала заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій просила перевірити обставини заволодіння телефоном її сина (а.с. 98 т.1).

Під час огляду місця події 04.06.2023 року території, що розташована у міському парку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », поблизу легкоатлетичного манежу Сум ДУ, було виявлено та вилучено належну потерпілому сумку-бананку (а.с. 99-108 т.1), яку в подальшому було оглянуто слідчим, про складено відповідний протокол (а.с. 109-111 т.1).

Крім того, 06.06.2023 під час проведення огляду ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , біля 3 під`їзду, ОСОБА_5 в присутності свого законного представника добровільно видав поліцейським мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «Honor 7С», що належав потерпілому (а.с. 112-116, 240 т.1), а 12.06.2023 законний представник потерпілого ОСОБА_19 серед пред`явлених їй речей впізнала належний її сину ОСОБА_8 мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «Honor 7С», який добровільно видав поліцейським ОСОБА_5 , що зафіксовано у протоколі пред`явлення речей для впізнання (а.с. 150-154 т.1).

25.07.2023 року огляд вказаного мобільного телефону було проведено у присутності потерпілого та його законного представника, про що вказано у протоколі огляду речей (а.с. 189-193 т.1).

Також відомостями, які містяться у документах здобутих під час тимчасового доступу, підтверджується те, що 04.06.2023 мобільний телефон працював в зоні базової станції, якою охоплюється у тому числі і місце вчинення злочину, а 05.06.2023 року до 12-53 год. мобільний телефон, що належить потерпілому, працював в зоні дії базової станції за адресою: м.Суми, вул.Привокзальна. Тобто, ці відомості підтверджують покази учасників процесу про те, що мобільний телефон вибув з володіння потерпілого в день вчинення правопорушення та на наступний день сім-картка з нього була вилучена та мобільний телефон перестав фіксуватись в зоні дії базових станцій по м.Суми.

Висновком експерта від 23.06.2023 № СЕ-19/119-23/8015-ТВ встановлено, що вартість мобільного телефону марки «HUAWEI» моделі «Honor 7С» становить 1213 грн., а сумки-бананки 135 грн. (а.с. 125-133 т.1).

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в повному обсязі сукупністю вищенаведених доказів та його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст. 186 КК України, оскільки він здійснив відкрите викрадення майна, що належить малолітньому потерпілому ОСОБА_8 на суму 1348 грн., в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

В даному випадку, ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, будучи неповнолітньою особою, не судимий, навчається і за місцем навчання, а також проживання характеризується виключно позитивно, на обліку в диспансерах не перебуває. Згідно досудової доповіді органу пробації та звіту про неповнолітнього складеного службою у справах дітей перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства (а.с. 46,64-69 т.1).

Крім того, в судовому засіданні представник служби у справах дітей повідомила суду про те, що поведінка ОСОБА_5 має позитивні тенденції та погодилась із запропонованими прокурором видом та розміром покарання у виді 80 годин громадських робіт, вважаючи, що таке покарання з урахуванням умов життя, виховання та поведінки обвинуваченого буде відповідати критеріям співмірності і достатності.

До пом`якшуючих покарання ОСОБА_5 обставин, суд вважає за необхідне віднести:

- вчинення злочину неповнолітньою особою,

- щире каяття, оскільки, як з`ясовано у судовому засіданні та вбачається зі звіту наданого службою у справах дітей, останній в повному обсязі визнав свою вину, щиро шкодує про свої протиправні дії, усвідомив серйозність скоєного, відшкодував потерпілій стороні завдані збитки,

- активне сприяння розкриттю злочину, так як він з самого початку проведення досудового розслідування повідомляв правоохоронним органам та суду факти події, які відповідали дійсності.

Обтяжуючою обставиною є вчинення злочину відносно малолітньої особи.

За таких обставин, при визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин справи, особи обвинуваченого, який, окрім зазначених вище характеризуючих даних, має поведінку з позитивними тенденціями, належні умови життя та виховання, виходячи з наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за можливе застосувати ст.ст. 69,103 КК України і призначити основне покарання, більш м`якого виду, аніж встановлено в санкції ст. 186 ч. 4 КК України у виді громадських робіт, який є в дані ситуації необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, усвідомлення мети кримінального покарання.

Згідно із ст.ст.118, 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 , а у разі відсутності у нього коштів, з матері обвинуваченого ОСОБА_6 потрібно стягнути понесені судові витрати по справі (а.с. 124,187,188 т.1).

Крім того, на підставі ст.ст.100,174 КПК України необхідно скасувати накладений на речові докази арешт та вирішити їх долю (а.с.117-122 т.1).

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України і призначити йому покарання за цим законом із застосуванням ст.ст.69,103 КК України у виді 80 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_5 (а у разі відсутності у останнього коштів з матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на користь держави судові витрати в сумі 5258 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчих суддів на речові докази, а їх долю вирішити таким чином:

- сумку типу «бананка» та мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «Honor 7С», які були передані під зберігальну розписку потерпілій стороні після набрання вироком законної сили вважати повернутими їх законному володільцю - ОСОБА_8 ;

- чорні кросівки, які зберігаються в камері схову речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області згідно квитанції №04058, після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1