Житомирський апеляційний суд
Справа №279/7247/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/337/24
Категорія ст.539 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №279/7247/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.12.2023,

в с т а н о в и в:

зазначеною постановою встановлено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративний нагляд строком на один рік з наступними обмеженнями:

а) заборона виходити з будинку ( квартири) з 22.00 до 06.00 години щодобово;

б) заборона відвідувати та перебувати в місцях продажу алкогольних напоїв на розлив;

в) заборона виїзду в особистих справах за межі району (міста) без дозволу начальника місцевого підрозділу поліції;

г) реєстрація в місцевому підрозділі поліції кожного першого понеділка місяця.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає постанову незаконною та просить її скасувати, та прийняти законне рішення. При цьому, зазначає, що судом не враховано те, що він був засуджений не в Україні, а в російській федерації, своєї вини не визнав, справу відносно нього було сфабриковано. Вважає, що жодні обґрунтовані підстави для встановлення відносно нього адміністративного нагляду відсутні, а визначений судом адміністративний нагляд буде заважати йому адаптуватись у суспільстві. Звертає увагу на військовий стан у державі та комендантську годину, що може призвести до порушення умов адміністративного нагляду.

ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду призначене на 09 годину 05 хвилин 11.07.2024 року не з`явилися, будучи повідомлені належним чином згідно вимог ст.135 КПК України. Надіслали на електронну адресу апеляційного суду заяви про відкладення розгляду вказаного провадження на іншу дату, мотивуючи їх тим, що ОСОБА_7 знаходиться в м. Хмельницькому на медичному обстеженні та лікуванні, надавши при цьому копію протоколу магнітно резонансної томографії від 18.02.2024р.

Дослідивши вказані заяви та долучені до них документи, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду вказаного провадження у відсутність ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 та розцінює їх такими, як зловживання своїми процесуальними правами та порушення загальних засад кримінального провадження, передбачених положеннями ст.7 КПК України, в тому числі розумність строків розгляду кримінального провадження, виходячи з наступного.

Відповідно ч.ч.1, 4 ст.405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою; неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття; якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у § 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р, «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції і переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати § 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany). «Роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними» (п. 28 рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», заява № 16652/04; рішення від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України») і «запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у процесі є завданням саме державних органів» (п. 24 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», заява № 26976/06). «Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02; рішення від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France), заява № 30979/96).

У іншому своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), ЄСПЛ зазначив, що «заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Як вбачається з матеріалів провадження 15.01.2024 року до Житомирського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_7 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.12.2023.

Ухвалами апеляційного суду від 18.01.2024 року відкрито провадження, а 29.01.2024р. призначено розгляд вказаної апеляційної скарги на 11 годину 02.04.2024р. в режимі відеоконференції з Броварським міськрайонним судом Київської області за участю ОСОБА_7 .

Розгляд провадження призначений на 02.04.2024 р. за клопотанням ОСОБА_7 було відкладено на 30.05.2024 р., оскільки останній забажав самостійно найняти адвоката для здійснення свого захисту.

30.05.2024 за клопотанням захисника ОСОБА_8 про ознайомлення з матеріалами провадження, розгляд провадження повторно було відкладено на 25.06.2024р.

24.06.2024 року на електронну адресу апеляційного суду від ОСОБА_7 , та 25.06.2024 від захисника ОСОБА_8 надійшли клопотання про відкладення розгляду провадження, та надання більше часу для ознайомлення з матеріалами провадження.

Вказані клопотання були задоволені та розгляд провадження повторно відкладено на 09-05год. 11.07.2024р.

09.07.2024 року на електронну адресу апеляційного суду від ОСОБА_7 , та 11.07.2024 від захисника ОСОБА_8 надійшли повторні клопотання про відкладення розгляду провадження, які мотивовані тим, що ОСОБА_7 знаходиться в м. Хмельницькому на медичному обстеженні та лікуванні, долучивши копію протоколу магнітно резонансної томографії від 18.02.2024.

Однак, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 не долучили до своїх заяв про відкладення розгляду провадження переконливих доказів того, що ОСОБА_7 дійсно знаходиться в м. Хмельницькому на медичному обстеженні та лікуванні та за станом здоров`я не може приймати участь в розгляді даного провадження шляхом явки до суду апеляційної інстанції чи в режимі відеоконференції. Не підтверджує вищезазначених обставин також і надана копія протоколу магнітно резонансної томографії від 18.02.2024. Тобто, поважність причин неявки ОСОБА_9 та його захисника в судове засідання апеляційного суду належними доказами не підтверджена.

За неведених вище обставин неявка захисника та ОСОБА_7 не є перешкодою для розгляду справи згідно ст.405 КПК України, враховуючи те, що участь останнього не є обов`язковою (ч.4 ст.401 КПК України), а необґрунтоване зволікання з боку суду у розгляді справи є неприпустимим, оскільки зводиться нанівець легітимна мета завдань кримінального провадження та унеможливлення існування розумної пропорційності між використаними судом засобами та поставленою метою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора про безпідставність апеляційних доводів, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, а також постанову суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Висновок суду про задоволення подання начальника державної установи «Коростенська виправна колонія (№1)» про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_7 , є обґрунтованим та базується на досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких в постанові дана належна оцінка.

Згідно з п.«г» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, які звільнені з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Як убачається з матеріалів судового провадження №279/7247/23, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий: 20.04.1999 року за ст.ст.140 ч.2, 140 ч.3, 81 ч.3, 42, 43 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 21.12.2001 року умовно-достроково па невідбутий строк 1 рік 4 місяці; 01.07.2003 року за стст.186 ч.2, 304, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 02.08.2007 року по відбуттю покарання; 14.01.2009 року за ст.ст.309 ч.2, 395, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 08.06.2011 року по відбутті покарання; 15.06.2012 року за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту. Звільнений 15.08.2012 року по відбуттю покарання.

Вироком Ленінського районного суду м. Іваново російської федерації від 16.05.2016 року ОСОБА_7 засуджено за ст. 30 ч1, 228.1 ч.4 п. «Г» КК російської федерації до 9 років 10 місяців позбавлення волі. Ухвалою Броварського міськрайсуду Київської області від 03.01.2019 року вирок Ленінського райсуду м. Іваново російської федерації від 16.05.2016 року приведено у відповідність із законодавством України, вважати засудженим за ч.3 ст.307 КК України до 9 років 10 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Початок строку покарання 16 травня 2016 року. Кінець строку покарання 29 січня 2024 року.

В свою чергу, як вбачається з характеристики на засудженого ОСОБА_7 за час відбування покарання за оціночний період допускав порушення установленого порядку відбування покарання, не заохочувався представниками адміністрації, в УВП працювати не бажає, до праці ставиться задовільно, в роботах з благоустрою установи участі не приймав, підтримує соціальні зв`язки з рідними та близькими, перебуває на профілактичному обліку, як особа схильна до самогубства. Готовий змінювати своє життя після звільнення, але при цьому нічого не робить, не виконує заходи індивідуального плану соціально виховної роботи. Не бере участі у програмах, заходах, має негативне ставлення до участі в програмах. Усвідомлює, що саме необхідно змінювати, байдуже ставиться до свого майбутнього, не має позитивних планів на майбутнє. Вину у вчиненому злочині не визнає.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, складеної начальником відділення соціально виховної та психологічної служби 24.10.2023, засуджений ОСОБА_7 з 2015 року по 01.06.2023 заохочень не має, однак має 61 стягнення.

Як висновок - за час відбування покарання поведінка засудженого ОСОБА_7 свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, та залишається небезпечним для суспільства.

Враховуючи вищевикладене, та те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, відбував покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий умисний злочин, явну сталу антисоціальну поведінку та суспільну небезпечність особи останнього, того, що за час відбування покарання допустив 61 порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, і залишається небезпечним для суспільства, тому останній підпадає під дію п.«г» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про не врахування судом першої інстанції, що він був засуджений не в Україні, а в російській федерації, своєї вини не визнав, справу відносно нього було сфабриковано, висновків суду не спростовують. Крім того, ОСОБА_7 не наведено вагомих підстав про те, що адміністративний нагляд буде заважати його соціальній адаптації та обмежить його можливості для працевлаштування.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.12.2023, якою встановлено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративний нагляд строком на один рік з відповідними обмеженнями, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :