Справа № 353/1234/23
Провадження № 1-в/353/27/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі матеріали за поданням в.о. начальника Івано-Франківського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буківна Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, засудженого 22 грудня 2023 року вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (П`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного йому покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (Один) рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В.о. начальника Івано-Франківського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

В поданні ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання за діяння, караність яких усунена відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Представник Івано-Франківського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, в.о. начальника сектору ОСОБА_6 на адресу суду подала заяву про розгляд подання без участі представника органу пробації, подання підтримала та просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву, в якій подання органу пробації підтримав, просив звільнити його від призначеного покарання та проводити розгляд подання без його участі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити та звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покараннязгідно вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2023 року, оскільки 09.08.2024 року набули чинність зміни до Закону щодо підвищення порогу кримінальної відповідальності за крадіжку, згідно яких викрадення чужого майна є кримінально караним діянням, якщо його вартість становитиме більш як два неоподатковувані мінімуми доходів громадян. Враховуючи, що сума викраденого ОСОБА_5 майна у вказаному кримінальному провадженні становить менше, ніж два неоподатковувані мінімуми доходів громадян встановлених станом на 01.01.2023 року, а саме: 1750 гривень, а тому ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Вислухавши прокурора, дослідивши подання та матеріали особової справи на засудженого, суд приходить до висновку про те, що подання обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі. Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК України).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини Кримінального кодексу; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2023 року, в справі № 353/1234/23, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання - 5 (П`ять) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного йому покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (Один) рік. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набрав законної сили 23.01.2024 року.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу України для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342 грн. (2684 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2023 року х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 х2=2684 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2023 року, в справі № 353/1234/23, ОСОБА_5 15 серпня 2023 року викрав майно на суму 1750 гривень, що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 грн).

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання в.о. начальника Івано-Франківського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання згідно вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2023 року, в справі № 353/1234/23, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1