Справа № 369/2426/24
Провадження №1-кп/369/1524/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарки ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.02.2015 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно пред`явленого обвинувачення, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-?Х від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Встановлено, що 19.11.2023 близько 15 год. 05 хв., тобто в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, востаннє 23.02.2015 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області, за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, із застосуванням ч. 5 ст. 72 КК України, з 30.01.2015 по 08.05.2015 з розрахунку 1/2, перебуваючи у магазині «PROSTPR» товариства з обмеженою відповідальністю «НУМІС», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник повторний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мета незаконного збагачення.

В подальшому, 19.11.2023 о 15 год. 06 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій повторний злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю сторонніх осіб поблизу себе, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав, належні ТОВ «НУМІС» товарно-матеріальні цінності: «Bebis підгузки дитячі Classic junior №5, 11-25 кг 32шт», вартістю 298 грн. 50 коп. (без ПДВ).

Після чого, 19.11.2023 о 15 год. 07 хв., продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання сторонніх осіб, утримуючи при собі вказаний товар, ОСОБА_4 пройшов через касову зону не розрахувавшись за нього, та з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «НУМІС». матеріальної шкоди на зазначену вище суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправна діяльність на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор підтримав думку обвинуваченого.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Відповідно до вказаного Закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена ст. 51 КУпАП, тобто перестали бути кримінально караними.

Відповідно до положень ст. 4 КК України злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

При цьому, згідно положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 19.11.2023 року таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на загальну суму 298 грн. 50 коп.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 2684 грн. А відтак сума соціальної пільги у 2023 році становила 1 342 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2023 році становив 1342 грн.

Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01 січня 2023 року складали 2 684 грн.

Таким чином, оскільки вартість викраденого ОСОБА_4 майна на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідне діяння перестало бути кримінально караним.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 369-372, ч. 3 ст. 479-2 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Речові докази: - Компакт диск для лазерних систем зчитування формату CD-R, ємністю 700 МВ, на якому містяться відеозаписи з торгового залу магазину «PROSTOR» ТОВ «НУМІС», що за адресою: АДРЕСА_2 , за фактом вчинення крадіжки товарно-матеріальних цінностей, яка мата місце 19.11.2023, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1