ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1924/24 Справа № 180/211/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_10 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження №00000447 відносно ОСОБА_9 , за ст. ст. 126-1, 309-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року кримінальне провадження №00000447 відносно ОСОБА_9 , за ст. ст. 126-1, 309-1 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а обвинувачений звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності для притягнення до кримінальної відповідальності.

Зокрема, судом першої інстанції було встановлено, що з моменту вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 126-1, 309-1 КК України сплили строки, встановлені ст. 49 КК України, перебіг строків давності обвинуваченим не переривався, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав згідно ст. ст. 284, 288 КПК України для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Адвокат потерпілої в апеляційній скарзі просить ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження №00000447 відносно ОСОБА_9 , за ст. ст. 126-1, 309-1 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи такі вимоги тим, що судом першої інстанції перед прийняттям рішення щодо застосування вимог ст. 49 КК України, за наявності заперечень потерпілої сторони, не було перевірено чи мало місце діяння, у вчинення кого обвинувачується ОСОБА_9 , чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення чи підлягає обвинувачений покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші вимоги, передбачені ст. 368 КПК України. Зважаючи на те, що обвинувачений заперечує вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 126-1, 309-1 КК України, суд першої інстанції мав призначити справу до розгляду та перевірити в ході судового провадження наведені обставини.

Позиції учасників судового провадження.

Представник потерпілого апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого заперечував, посилався на необґрунтованість доводів представника потерпілого, просив залишити ухвалу суду без змін.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого заперечував, просив залиши скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника потерпілого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі і три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно ст. 12 КК України кримінальним проступком є діяння, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі; нетяжким злочином є діяння, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Як вбачається із встановлених судом першої інстанції обставин, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 126-1, 390-1, а саме в тому, що в порушення рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2020 року, яким видано обмежувальний припис для ОСОБА_9 та заборонено наближатись на відстань до 500 метрів та перебувати у місці проживання та перебування ОСОБА_10 і вести з нею переговори і контактування, в період часу з 20 жовтня 2019 року до 03 листопада 2020 року умисно, систематично, вчиняв психологічне насильство щодо колишньої дружини ОСОБА_10 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої.

Оскільки в ході судового провадження, захисником обвинуваченого було заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, проти задоволення якого прокурор не заперечував, а також враховуючи приписи вище проаналізованих положень ст. ст. 284, 286, 288 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, за вчинення якого передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 2 років, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, за вчинення якого передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до двох років, з моменту вчинення ним кримінального правопорушення минуло більше 3 років, перебіг строків давності не зупинявся та не переривався, то суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №00000447 відносно ОСОБА_9 , за ст. ст. 126-1, 309-1 КК України.

Доводи апеляційної скарги представника потерпілого про те, що кримінальне провадження №00000447 відносно ОСОБА_9 , за ст. ст. 126-1, 309-1 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України без врахування заперечень потерпілої сторони щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, колегія суддів оцінює критично, оскільки в розумінні положень ст. ст. 284, 285 КПК України та ст. 49 КК України, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності згода потерпілої сторони на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з неаребілітуючих підстав та закриття кримінального провадження не є обов`язковою. При вирішенні даного питання обов`язковою є лише згода обвинуваченої у вчиненні злочину особи, а враховуючи те, що про застосування положень ст. 49 КК України заявив саме захисник в інтересах ОСОБА_9 і обвинувачений наполягав на застосуванні ст. 49 КК України, то колегія суддів не вбачає з боку суду першої інстанції порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді клопотання за відсутності згоди потерпілої сторони.

Доводи адвоката потерпілої про те, що вирішуючи питання про можливість застосування ст. 49 КК України, судом першої інстанції не було перевірено чи мало місце діяння, у вчинення кого обвинувачується ОСОБА_9 , чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші вимоги, передбачені ст. 368 КПК України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони є необґрунтованими та не відповідають вимогам кримінального процесуального закону України.

Зокрема, положеннями ч. 3 ст. 285 КПК України передбачено, що обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, в тому числі, на підставі ст. 49 КК України, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Тобто, наведеною нормою закону не передбачено обов`язку суду щодо встановлення фактичних обставин вчинення кримінального провадження, дослідження наявних в матеріалах кримінального провадження письмових доказів та перевірки наявності складу кримінального правопорушення в діях обвинуваченої особи при вирішенні питання щодо звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. З цих же підстав, колегія суддів оцінює критично доводи представника потерпілої про невизнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 126-1, 309-1 КК України, оскільки кримінальний процесуальних закон не зобов`язує суд проводити повний судовий розгляд у випадку наявності підстав для закриття провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Будь-яких інших порушень вимог кримінального процесуального або кримінального матеріального закону при розгляді клопотання захисника обвинуваченого щодо застосування ст. 49 КК України, які у відповідності до вимог ст. ст. 409-415 КПК України були б підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду, колегію суддів не встановлено, тож, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу представника потерпілої без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження №00000447 відносно ОСОБА_9 , за ст. ст. 126-1, 309-1 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4