У Х В А Л А

10 жовтня 2024 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0003241, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

про арешт тимчасово вилученого майна,

У С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0003241, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України про арешт тимчасово вилученого майна в ході огляду місці події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: два ножі, які належать підозрюваному ОСОБА_4 , мобільний телефон марки Айфон ІМЕІ: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Хуавей, які належать ОСОБА_5 та майна, тимчасово вилученого у ОСОБА_4 , в ході особистого обшуку, а саме на: спортивну кофту чорного з червоними вставками, футболку синього кольору, штани синього кольору, кросівки сірого кольору, які належать останньому.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06.10.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003241 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Встановлено, що 06.10.2024 близько 14:30 год ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 перебували за місцем спільного проживання а саме у приміщенні кухні будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаний час та у зазначеному місці між ними стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді настання смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_4 перебуваючи у за адресою: АДРЕСА_1 , взявши у праву руку ніж, наніс ним один удар в область грудної клітини ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини зліва з ушкодженням серця та аорти, що призвело до крововтрати, від якої ОСОБА_5 помер на місці.

06.10.2024 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: два ножі, змиви РБК, фрагмент тканини з РБК, мобільний телефон марки Айфон ІМЕІ: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Хуавей.

06.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час затримання ОСОБА_4 відповідно до ст. 208 КПК України проведено особистий обшук останньої, в ході якого виявлено та вилучено: спортивну кофту чорного з червоними вставками, футболку синього кольору, штани синього кольору, кросівки сірого кольору.

07.10.2024 постановою слідчого вилучене речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Виникла необхідність на накладення арешту на вилучені ножі, з метою збереження речових доказів, виявлення на них слідів крові, що можливо при проведенні судових експертиз. Також в накладенні арешту на вилучений одяг у підозрюваного ОСОБА_4 , з метою проведення судових експертиз для виявлення слідів крові. Окрім цього виникла необхідність на накладенні арешту на вилучені мобільних телефонах, що належить померлому ОСОБА_5 , з метою подальшого огляду їх та проведенні при необхідності судових експертиз для фіксації інформації, що може міститися на мобільних телефонах, оскільки померлий міг зафіксувати події, що передували перед нанесенням тілесних ушкоджень, що призвели до смерті останнього.

Враховуючи, що вищевказані вилучені речі, є матеріальними об`єктами, які можуть зберігати на собі сліди вчинення злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на: ніж, одяг та мобільні телефони.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, натомість подав заяву, якою клопотання підтримує та просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Власник майна ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, натомість подав заяву, якою проти задоволення клопотання не заперечує та просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора та власника майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання та додані копії документів, вважаю, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні майно було вилучено 06.10.2024 і цього ж дня клопотання про накладення арешту на майно було скеровано до суду. Тобто прокурором дотримано вимог ч. 5 ст. 171 КПК України щодо подачі клопотання не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

У відповідності до п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно, що підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення або ж одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або є предметом кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна, може здійснюватись під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 цього Кодексу.

За викладеного, майно вилучене під час огляду місця події та під час особистого обшуку затриманої особи вважається тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0003241, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

06.10.2024 з період часу з 15:20 год по 17:40 год слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: два предмети схожі на ножі, які поміщено до картонної коробки з відповідними підписами; змиви РБК, фрагмент тканини з РБК, мобільний телефон марки Айфон ІМЕІ: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Хуавей.

Згідно з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України 06.10.2024 о 15:10 год. Під час затримання проведено його особистий обшук в ході якого вилучено: спортивну кофту чорного з червоними вставками, футболку синього кольору, штани синього кольору, кросівки сірого кольору.

07.10.2024 постановою слідчого Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Отже у слідчого судді існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вказане майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами у справі, а саме є об`єктами, які можуть зберігати на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження,

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання та метеріали кримінального провадження вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучені під огляду місця події речі містять сліди злочину та можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя зазначає, що у разі ненакладення арешту на тимчасово вилучене майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, для чого слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, так як тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення слідів кримінального правопорушення.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до … наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Таким чином, на переконання слідчого судді, з метою запобігання можливості приховування, знищення або перетворення речових доказів у кримінальному провадженні, та з метою забезпечення можливості проведення судових експертиз, на даному етапі кримінального провадження досліджені матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені речі, а потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача майна для забезпечення збереження речових доказів, тому слідчий суддя доходить висновку про накладення арешту на вилучене майно шляхом заборони володіння, користування та розпорядження ним. Прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

За викладених обставин клопотання прокурора слід задовольнити.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 98, 100, 167, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0003241, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про арешт тимчасово вилученого майна.

Накласти арешт на виявлене та тимчасово вилучене 06.10.2024 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 майно із накладенням заборони відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися ним, а саме:

два ножі, які належать підозрюваному ОСОБА_4 та мобільний телефон марки Айфон ІМЕІ: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Хуавей, які ОСОБА_5 .

Накласти арешт на виявлене та тимчасово вилучене 06.10.2024 в ході особистого обшуку під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 майно із накладенням заборони відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися ним, а саме: спортивну кофту чорного з червоними вставками, футболку синього кольору, штани синього кольору, кросівки сірого кольору, які належать останньому.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування зазначеним майном.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_6