Справа № 526/565/23
Провадження № 1-кп/589/559/23
УХВАЛА

13 жовтня 2023 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

та суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5 ,

адвоката - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання прокурора у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 111, ч.1 ст.263, ч.1 ст.436-2 КК України, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду, перебуває кримінальне провадження №0000061 від 01.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.436-2 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження бвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на максимальний термін без визначення розміру застави, посилаючись на те, що заявлені ризики, які були враховані при обранні останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати.

Зокрема, акцентував увагу суду на суворості покарання, яке визначено санкцією ч.2 ст.111 КК України у вигляді довічного позбавлення волі, наявність відповідно до ст. 177 КПК України ризиків, а саме, ОСОБА_7 може переховуватися від суду, так як Середино -Будська територіальна громада Шосткинського району Сумської області відноситься до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) і зазначені обставини створюють для ОСОБА_7 додаткові можливості для уникнення процесу притягнення до кримінальної відповідальності та переховування від суду, даний ризик також підтверджується тим, що ОСОБА_7 має тісні зв`язки з оперативним працівником ОРВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , звертався до останнього з метою виїхати до РФ, має проросійську позицію і налаштованість, має товаришів та рідних на території РФ. Враховуючи, що ОСОБА_7 після початку співпраці з співробітником ФСБ РФ ОСОБА_8 по здійсненню збору розвідувальних даних, будучи місцевим жителем, є добре обізнаним про місце проживання свідків та їх близьких родичів, перебуваючи на свободі матиме можливість впливати на них, а також може продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, та вчинити інші протиправні дії, які необхідні для досягнення своєї мети, яка полягає в проведенні підривної діяльності проти України, беручи до уваги вищезазначене, просили суд обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 просили суд обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін судового провадження, вивчивши доводи заявленого прокурором клопотання, колегії суддів вважає його таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Підставами для продовження строку тримання під вартою згідно ст.199 КПК України є те, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики (зазначені у ст.177 КПК України) не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Статтею 176 КПК України визначено вичерпний перелік запобіжних заходів, починаючи від найбільш м`якого, яким є особисте зобов`язання та закінчуючи найбільш суворим запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання процесуальним ризикам, вичерпний перелік яких наводиться у п.п. 1-5 ч. 1 вказаної статті. Такими ризиками є спроби:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 , ухвалою суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави дія якого закінчується 15.10.2023р.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним положеннями ст. 177 КПК України.

При цьому, особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року / рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року по справі « Гаркава проти України »/.

У відповідності до п. « С » ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти особі зникнути після скоєння злочину.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

23.04.2022 року, набрав чинності Закон України « Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо вдосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки, яким внесені зміни, зокрема ст. 176 доповнено частиною 6, згідно якої під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-114-1,258-258-5,260,261,437-442 КК України, за наявності ризиків зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід визначений п.5 ч.1 цієї статті, тобто тримання під вартою безальтернативно.

Також ч.4 ст. 183 КПК України доповнено новим абзацом відповідно до якого під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені статтями 177-178 КПК цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст. 109-114-1,258-258-5,260,261,437-442 КК України.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що в межах судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , може переховуватися від правосуддя з огляду на тяжкість покарання за вчинення злочинів, які йому інкримінується, вчинити нові кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до переконання про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на максимальний термін 60 днів без визначення розміру застави.

Колегія суддів не бере до уваги твердження обвинуваченого та його захисника про можливість обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту оскільки наявність сталих сімейних зав`язків в місці постійного проживання не спростовує встановлених ризиків.

Разом з цим обставини, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу, а саме що ОСОБА_7 працював в Державній прикордонній службі України, проживає на території громади, що розташована в районі проведення воєнних дій та у безпосередній близькості до державного кордону з РФ, яка визнана державою-агресором і міжнародне співробітництво з цією державою не здійснюється, серед допитаних свідків є також і дружина обвинуваченого, на яку останній вочевидь має вплив, обвинувачується в тому, що : приховував майно, яке може бути доказом у кримінальному провадженні; домовлявся про виїзд до росії; мав контакти з представниками РФ - з часом не змінилися і не втратили свого процесуального значення, а лише свідчать про існування стійких ризиків щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищення або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Стороною захисту не названо жодної обґрунтованої обставини, яка б свідчила про зменшення чи зникнення цих ризиків або про те, що у застосуванні вказаного запобіжного заходу відпала потреба. При цьому, міцність соціальних та сімейних зв`язків підозрюваного, на яких наголошувала сторона захисту, як на момент обрання запобіжного заходу, так і на даний час береться до уваги судом, проте такі дані про особу підозрюваного з урахуванням вищезазначених відомостей, не спростовують та не зменшують існування ризиків.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та виправдовує подальше його застосування, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174-177,183, 314-317, ч.2 ст. 376, КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 11.12.2023 року включно з утриманням в ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Повний текст ухвали буде виготовлено та оголошено 17.10.2023 р.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3