ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 680/540/24

Провадження № 11-кп/4820/579/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника особи,

щодо якої вирішується питання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 3 вересня 2024 року про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000269, відомості про яке внесено до ЄРДР 16 липня 2024 року, щодоОСОБА_8 за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.

Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 3 вересня 2024 року повернуто прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000269, відомості про яке внесено до ЄРДР 16 липня 2024 року, щодоОСОБА_8 за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України.

В обґрунтування даного рішення суд зазначив, що дізнавачем в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 , в порушення вимог ст. 292 ч.2 КПК України, не зазначено інформацію про примусовий захід медичного характеру, передбачений ст. 94 ч.1 КК України, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я, а також не вірно викладено фактичні обставини суспільно небезпечного діяння, а тому таке клопотання не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Посилається на те, що висновок суду про не зазначення дізнавачем у клопотанні який саме вид примусового заходу медичного характеру, передбачений у ст. 94 ч.1 КК України, має бути застосований до ОСОБА_8 , не відповідає дійсності, адже у резолютивній частині цього клопотання зазначено про застосування до нього такого примусового заходу медичного характеру як госпіталізації до психіатричного закладу з метою обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №613 від 31.07.2024 року. Вважає, що відповідно до ст. 513 ч.1 п. 5 КПК України саме суд, у разі застосування примусового заходу медичного характеру, має визначати його вид, а не експерт має зазначати про це у висновку судово-психіатричної експертизи, що також узгоджується із позицією, викладеною у Постанові Пленуму №7 від 03.06.2005 року.

На думку прокурора помилковим є висновок суду в частині не зазначення у клопотанні позиції щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я, оскільки в силу ст. 512 ч.1 КПК України, лише суд, в судовому засіданні, наділений повноваженнями вирішувати питання щодо участі особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, а не дізнавач чи прокурор.

Крім того, вважає помилковим висновок суду про повернення клопотання прокурору з підстав невірного викладу фактичних обставин суспільного небезпечного діяння інкримінованого ОСОБА_8 та зазначає, що таке клопотання складене у відповідності до вимог ст.291 КПК України.

Узагальнені позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_6 та законний представник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню та виходить з наступного.

Мотиви суду з посиланням на норми матеріального та процесуального закону.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 314 ч.3 п. КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного прокурору, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, як це передбачено ст. 292 КПК України, має відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Статтею 94 ч.1 КК України передбачено такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Колегія суддів вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000269, відомості про яке внесено до ЄРДР 16 липня 2024 року, яке складене дізнавачем сектору дізнання Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 та затверджено начальником Новоушицького відділу Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 9 серпня 2024 року, , не відповідає вимогам закону, зокрема ст.ст. 291, 292 КПК України, оскільки, як обґрунтовано зазначено в оскаржуваній ухвалі суду, фактично не містить у собі інформації про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати та який би відповідав вимогам ст. 94 КК України (а.п.1-6).

Посилання у клопотанні на необхідність застосування до ОСОБА_8 примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу, з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь, не може бути визнане таким, що відповідає вимогам закону, зокрема ст.94 КК України, оскільки в ньому не зазначено не тільки режиму нагляду, а й відповідного обґрунтування госпіталізації ОСОБА_8 до психіатричного закладу з відповідним режимом.

Крім того, клопотання про застосування примусового заходу медичного характеру не містить і відомостей щодо можливості забезпечення участі ОСОБА_8 під час судового провадження розгляду даного клопотання, з огляду на характер розладу психіатричної діяльності чи його психічного захворювання, що в силу ст. 292 КПК України, на думку колегії суддів, є також обов`язковим.

В той же час, відповідно до ст. 291 КПК України дане клопотання має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій особи, до якої належить застосувати примусові заходи медичного характеру з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обставин, які підлягають встановленню під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 505 КПК України

З огляду на вказані обставини, наведені в ухвалі Новоушицького районного суду Хмельницької області від 3 вересня 2024 року, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 через його невідповідність вимогам КПК України, є законним та обґрунтованим.

У підсумку колегія суддів вважає неспроможними апеляційні доводи прокурора про істотні порушення судом вимог КПК України при постановленні ухвали. Інших підстав для зміни або скасування судового рішення, передбачених ст. 409 КПК України, апеляційна скарга прокурора не містить та колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 3 вересня 2024 року, якою клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000269, відомості про яке внесено до ЄРДР 16 липня 2024 року, щодо ОСОБА_8 , за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, повернуто прокурору - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3