Справа № 465/8689/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1650/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 02 листопада 2024 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_10 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного, розміру застави.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 01 листопада 2024 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 30 грудня 2024 року.

Своє рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчий суддя мотивував тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною. Зазначає, що у справі не здобуто вагомих доказів вчинення ОСОБА_6 замаху на вбивство, а твердження про правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України є передчасним, а відтак, вважає підозру за даною правовою кваліфікацією необгрунтованою. Звертає увагу, що слідчий суддя, при прийнятті рішення не врахував міцні соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_6 , наявність постійного місця проживання, наявність в нього сім`ї та на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також те, що він є власником нерухомого майна - будинку, та рухомого майна - автомобіля, який використовує у господарській діяльності, оскільки є фізичною особою - підприємцем, раніше не судимий, незадовільний стан здоров`я, що суттєво утруднить його перебування під вартою. Акцентує увагу на те, що ризики існують, хоча і формально, проте, беззаперечних підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу немає.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою без визначення розміру застави, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановив, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, ступінь тяжкості злочину, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 , та який, відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, відсутність будь-яких доведених медичних протипоказань, а також те, що потерпілий та свідки вказали власне на ОСОБА_6 як особу, яка заподіяла тілесні ушкодження ОСОБА_11 , крім цього, підозрюваний незадовго після настання події злочину покинув територію Львівської області, розшукувався працівниками поліції та був затриманий в порядку ст. 208 КПК України на території Івано-Франківської області.

На думку колегії суддів, врахувавши наявність обґрунтованої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що унеможливлює застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів, належним чином мотивувавши це в своїй ухвалі.

Крім цього, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Покликання апелянта на постійне місце проживання підозрюваного ОСОБА_6 , міцні соціальні зв`язки, стан його здоров`я, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Також, у відповідності до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 інкримінується вчинення насильницького злочину проти життя особи.

Таким чином, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_10 та застосовано до ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з 01 листопада 2024 року без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4