Справа № 442/4557/22
Провадження № 1-кс/442/1102/2024
УХВАЛА

18 липня 2024 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 28.06.2024 про закриття кримінального провадження,

з участю сторін: скаржника ОСОБА_3 , дізнавача Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернулась до суду із скаргою, на постанову дізнавача Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 28.06.2024 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 26.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що сектором дізнання Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, у формі дізнання здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо вчинення особою відносно моєї малолітньої дитини ОСОБА_5 дій, які містять ознаки кримінального правопорушення (проступку) передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України. В зазначеному кримінальному провадженні я маю процесуальний статус законного представника потерпілого і користуюся процесуальними правами потерпілого, які регламентовані статтею 56 КПК України, на підставі положень статей 44 та 59 КПК України. Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 28.06.2024 року, кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР 26.06.2021 за № 0000195 закрито з підстав - відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Закриваючи кримінальне провадження дізнавач мотивувала своє рішення тим, що довести факт умисного спричинення її дитині тілесних ушкоджень неможливо, тому відсутня об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Оскаржувану постанову нею отримано 05.07.2024, і не пропущено строк на звернення до суду із даною скарго. Вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та такою, що підлягає скасуванню так як дізнавач не підтвердила викладені в мотивувальній частині постанови висновки положенням чинного законодавства; не зазначила в резолютивній частині постанови інформацію про те в діях якої особи відсутній склад кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України; не усунула суперечності між показаннями особи, яка вдарила дитину і показаннями свідків та письмовими доказами; не здійснила допит батька дитини, в процесуальному статусі свідка; не надала правову оцінку факту відмови свідків ОСОБА_6 та Ткачишин від давання показань та не вжила заходів реагування до цих свідків, відповідно до вимог чинного КПК України; зробила помилкові висновки щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження; не визначила, яку відповідальність і на підставі якого нормативно-правового акту має нести особа, яка вдарила дитину ногою в спину, якщо вона не підлягає кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України; не змінила попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 125 КК України на ч.1 ст. 126 КК України та не повідомила особі про підозру. За наведених обставин вважає, що постанова старшого дізнавача сектору дізнання Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , від 28.06.2024 про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_3 повністю підтримала вимоги скарги посилаючись на обставини, які нею викладені в тексті скарги, просила її задоволити та скасувати оскаржувану постанову. Вказала, що на досудову розслідуванні ОСОБА_7 не заперечувала свою винуватість в інкримінованих їй діях, однак давала суперечливі покази. В ході здійснення досудового розслідування дізнавачем не усунуто та не спростовано суперечностей, які були встановленні під час досудового розслідування, в оскаржуваній постанові не вказано особу відносно якої закрито кримінальне провадження. Працівники Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області неналежно здійснювали досудове розслідування, із запізненням призначили первинну медичну експертизу. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні дізнавач Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 заперечила проти задоволення скарга. Вказала, що нею як дізнавачем у даному кримінальному проваджені досудове розслідування проведено належним чином із дотриманням всіх вимог КПК України, оскаржувана постанова обґрунтована, вмотивована із зазначенням всіх доказів, які зібрані під час досудового розслідування. Вважає подану скаргу безпідставною так як скаржник не задоволена результатом досудового розслідування, однак іншого процесуального документу в даному кримінальному провадження постановлено бути не може, оскільки всі докази свідчать про відсутність у діянні складу кримінального правопорушення, а тому просила відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дізнавача Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, з`ясувавши правову позицію щодо поданої скарги, оглянувши матеріали скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303, ч.1 ст. 304 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим чи їх представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження . Такі скарги можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, або з дня отримання особою копії постанови.

Під час розгляду даної скарги встановлено, що сектором дізнання Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 26.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Постановою дізнавача Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській ОСОБА_4 від 28.06.2024 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 26.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування постанови дізнавач Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській ОСОБА_4 покликається на те, що суб`єктивна сторона ст. 125 КК України характеризується тільки умисною виною, відповідальність за ст. 125 КК України настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження. Під час досудового розслідування вжито всіх заходів для збирання доказів у цьому кримінальному провадженні, однак об`єктивно в даному випадку довести факт умисного спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не представилось можливим, оскільки під час даного конфлікту відсутні будь-які прямі свідки та очевидці, які б підтвердили наявність прямого умислу ОСОБА_8 на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, а також те, що у потерпілого ОСОБА_5 судово-медична експертиза розпочата 02.07.2021 та при огляді було виявлено синець на спині справа в ділянці краю реберної дуги по середній паховій лінії. Згідно висновку судово-медичного експерта дане тілесну ушкодження виникло в термін 5-7 діб до моменту огляду, що не відповідає терміну спричинення йому тілесних ушкоджень, яке мали місце 24.06.2021, а також не відповідає і діагнозу «Забій м`яких тканин попереку зліва».

Враховуючи те, що в даному випадку відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України, яка характеризується: діянням (дією або бездіяльністю), спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження, наслідком у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком, а отже і склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Як вбачається із матеріалів поданої скарги, вимоги закону, передбачені ч. 2 ст. 9 КПК України, дізнавачем виконані не в повній мірі, зокрема не було повно та всебічно досліджено факти та обставини у справі на які як доказ покликається ОСОБА_3 , а відтак висновки дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасними.

Крім цього, на думку слідчого судді, в оскаржуваній постанові дізнавачем не спростовано належними та допустимими доказами ті обставини на які посилається ОСОБА_3 у поданій нею скарзі як підстави для скасування постанови від 28.06.2024.

В матеріалах кримінального провадження № 0000195 від 26.01.2021 відсутні відомості, які б спростовували ті обставини на які посилається скаржник ОСОБА_3 у поданій нею скарзі як для підстав скасування постанови від 28.06.2024, що на думку слідчого судді є свідченням того, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено не повно.

За змістом ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження необхідно перевірити викладені скаржником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення у цьому кримінальному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.

Не проведення дізнавачем переліку слідчих дій на які посилається покликається ОСОБА_3 у своїй скарзі унеможливило встановлення, поза розумним сумнівом, сукупності неспростованих презумпцій щодо обставин цієї справи, а відтак, унеможливило встановлення істини у ній.

Таким чином, з огляду на викладене, вбачається формальний підхід дізнавача до проведення досудового розслідування. Слідчим суддею встановлена наявність фактів, які викликають сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови про його закриття. Тому беручи до уваги те, що постанова про закриття кримінального провадження, перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, слідчий суддя вважає, що висновки та процесуальне рішення дізнавача є наслідком неналежного виконання ним своїх процесуальних обов`язків та передчасними, а відтак таке слід скасувати.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як вбачається з постанови слідчого про закриття кримінального провадження її мотивувальна частина не відповідає вимогам п. 2 ч.5 ст. 110 КПК України.

Європейський суду з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії" (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі "Танрікулу проти Туреччини" (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, "Ґюль проти Туреччини" (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

За вказаних обставин досудовим слідством не спростовано обґрунтування скарги, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

СкаргуОСОБА_3 на постанову дізнавача Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 28.06.2024 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову дізнавача Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 28.06.2024 про закриття кримінального провадження№ 0000195 від 26.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000195 від 26.06.2021 скерувати до Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області для відновлення досудового розслідування.

Копію ухвали слідчого судді направити Дрогобицькому РВП ГУ НП у Львівській області для виконання та в Дрогобицьку окружну прокуратуру Львівської області для відома.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текс ухвали складено та проголошено 22.07.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_9