Справа № 307/5098/24
Провадження № 1-кс/307/864/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

28 листопада 2024 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000867 від 28 жовтня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тячівського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням у кримінальному провадженні №0000867 від 28 жовтня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, під час дії воєнного стану, який постановлено ввести в Україні указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з неодноразовим продовженням такого та який продовжував діяти на момент вчинення, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, організував незаконне переправлення громадянина України ОСОБА_8 , через державний кордон України.

Так, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом отримання грошових коштів за сприяння в незаконному перетині державного кордону України, наприкінці жовтня 2024 року за допомогою месенджера «Telegram» встановив зв`язок з ОСОБА_8 , який мав намір незаконно перетнути кордон поза офіційними пунктами пропуску. В ході неодноразових розмов та листування з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 обумовив, що його послуги будуть коштувати 6000,00 доларів США, за які він організує його незаконне переправлення та надасть необхідні поради, вказівки та вкаже на місце безперешкодного перетину кордону.

В подальшому ОСОБА_5 , за допомогою месенджера «Telegram» надав вказівку ОСОБА_8 26 листопада 2024 року приїхати до м. Тячів, Закарпатської області, де той мав очікувати подальших вказівок, та знаходячись біля кафе « Паладіум » по вул. Кошута в м. Тячів, ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_5 вказівку їхати до селища Тересва, Тячівського району, Закарпатської області до локації, яку він йому відправив у месенджер.

В свою чергу, ОСОБА_8 , виконуючи вказівку ОСОБА_5 на таксі приїхав до селища Тересва, Тячівського району, Закарпатської області до локації зазначеної ОСОБА_5 , та отримав нову вказівку йти пішком до визначеного ОСОБА_5 місця.

26 листопада 2024 року біля 23 години 30 хвилин ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Land Rover» модель «Range Rover» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зустрів ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 та надав вказівку останньому сісти в салон автомобіля. В ході розмови ОСОБА_5 пояснив ОСОБА_8 за допомогою відеоролика на своєму мобільному телефоні як і де буде відбуватись переправлення його через державний кордон України, надав інструкції, а також вказав, що оскільки ОСОБА_8 довго чекав на відправлення, то ці послуги будуть коштувати загалом не 6000 доларів США, а 3500 доларів США, при цьому обумовив, що одразу необхідно буде надати кошти в сумі 1000 доларів США за послуги щодо транспортування, проживання та оплату додаткових витрат, оскільки, також, пояснив, що переправлення через кордон відбудеться 27 листопада 2024 року, через річку Тиса, близько обіду.

ОСОБА_8 , погодившись на умови ОСОБА_5 , знаходячись в салоні автомобіля марки «Land Rover» модель «Range Rover» реєстраційний номер НОМЕР_1 , передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України становило 41503,5 гривень. Після чого ОСОБА_5 відвіз ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 для ночівлі до будинку свого знайомого ОСОБА_9 , 1999 року народження, надавши перед цим вказівку ні з ким ні про що не розмовляти і де ОСОБА_5 був затриманий разом з ОСОБА_8 працівниками Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області спільно з працівниками ОРВ НОМЕР_2 прикордонного загону імені героїв Карпатської Січі ( АДРЕСА_2 ).

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництві такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та з корисливих мотивів.

27 листопада 2024 року о 03 годині 15 хвилин ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

27 листопада 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с-ща Тересва Тячівського району Закарпатської області, мешканцю АДРЕСА_1 , не одруженому, з повною загальною середньою освітою, не працюючому, в силу ст. 89 КК України раніше не судимому, повідомлено, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.3 ст.332 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: рапортом, допитами свідків, протоколом огляду місця події, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюваний у вчинені кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке Законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що: ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинений злочин, так як усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує, адже санкцією ч.3 ст.332 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Крім того, ОСОБА_5 з метою уникнення покарання за вчинений злочин може виїхати з України поза пунктами пропуску через державний кордон України, що в подальшому унеможливить притягнення його до кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на свідків, зокрема свого товариша ОСОБА_9 , а також на ще не встановлених та не допитаних у даному кримінальному провадженні, так як поки не встановлено інших осіб, що спільно з ОСОБА_5 , займаються наданням послуг з незаконного перетину громадянами державного кордону України за грошові кошти; може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як раніше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КК України, або продовжити вчиняти аналогічні злочини, оскільки добре обізнаний з місцями де можна переправити осіб через державний кордон України в обхід прикордонних нарядів.

Вказані ризики наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати, тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним.

Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.

Враховуючи викладене просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_5 , строком на 60 діб, з визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор та старший слідчий клопотання підтримали з викладених у ньому підстав та просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке 28 жовтня 2024 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000867 (а.с. 6).

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332КК України, повідомлення про підозру від 27 листопада 2024 року (47-50).

У відповідності до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 може бути застосований.

Згідно з ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до п. 28 рішення "Плешков проти України" (заява №37789/05) ЄСПЛ погоджується, що обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 року).

Водночас, практика Європейського Суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

А відтак, вимоги ст. 177, 178 КПК України, передбачають, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину повинна бути підтверджена вагомими доказами, які являють собою досить переконливі факти, та в сукупності наданої ним розумної оцінки надають підстави вважати причетність особи до вчинення злочину достатньо вірогідною.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає встановленими наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що свідчать наступні докази: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 28 жовтня 2024 року (а.с.8-9), протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 27 листопада 2024 року (а.с.17-20;37-40), протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29 жовтня 2024 року (а.с.21-24), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 листопада 2024 року (а.с.25-27), протоколами огляду місця події від 27 листопада 2024 року (а.с. 30-37) та інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності, які слідчим суддею під час розгляду клопотання досліджені в судовому засіданні.

Наведені вище матеріали кримінального провадження з достатньою імовірністю підтверджують суду існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , не одружений, не працюючий, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, адже забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи зазначені вище ризики, наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового слідства є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд визначає підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя, з урахуванням положень ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави».

Отже, при визначенні розміру застави суд враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, майновий та сімейний стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі, передбаченому п. 2) ч. 5ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, а тому вважає доцільним та співмірним визначити останньому заставу у розмірі сто шістдесят п`ять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у випадку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, необхідно покласти на нього обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Керуючись ст. 131-132, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання з 03 год. 10 хв. 27 листопада 2024 року.

Строк дії ухвали встановити до 24 січня 2025 року.

Визначити підозрюваному заставу в розмірі 165 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499 620 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена на наступний рахунок: отримувач коштів ТУ ДСА України в Закарпатській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26213408; розрахунковий рахунок UA0018501; банк отримувача: ДКСУ м. Київ; код банку (МФО) : 820172, призначення платежу - застава.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 , з-під варти.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях.

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Вказані обов`язки у разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 на строк до 25 січня 2025 року.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити ОСОБА_5 та іншим учасникам, після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваному, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1