Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/7339/24
У Х В А Л А

28.10.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000657 від 25 жовтня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 194 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, з неповною вищою освітою, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

Cтарший слідчий СВ відділення поліції № 1 Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 194 КК України ОСОБА_8 .

Подане клопотання обґрунтовує тим, що 25 жовтня 2024 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_9 діючи умисно з метою пошкодження чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та суспільну небезпечність, впевнившись у відсутності сторонніх осіб які б могли викрити його протиправні дії, шляхом вільного доступу через незачинену хвіртку воріт, проник на територію дворогосподарства АДРЕСА_2 , де на виконання свого злочинного наміру ОСОБА_9 облив дерев`яні садові меблі легкозаймистою речовиною.

В подальшому ОСОБА_9 з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу за допомогою стороннього джерела запалювання здійснив підпал даної суміші, що знаходилась на садових меблях, чим самим частково знищив майно потерпілої, після чого зник із місця скоєння кримінального правопорушення.

В результаті протиправних дій ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_11 заподіяно матеріальних збитків.

Таким чином ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисному знищенні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

Після цього, 25 жовтня 2024 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю, направлений на спричинення тілесних ушкоджень за допомогою спеціального заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, а саме пневматичного пістолету з маркуванням РМ-Х калібру 4,4 мм, серійний номер № 22С063950.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи встановлені у суспільстві правила поведінки, проявляючи нахабне та зневажливе ставлення до громадського порядку, ігноруючи присутність громадян та порушуючи їх спокій, ОСОБА_9 , стоячи поряд з будинком АДРЕСА_2 , тримаючи у руці пневматичний пістолет, здійснив два постріли в напрямку дітей, внаслідок чого влучив у сідниці учня 9 класу Вербовецької ЗОШ ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 .

Таким чином ОСОБА_9 грубо порушив громадський прядок та спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження.

ОСОБА_9 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, із використанням іншого предмета, спеціально заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , українець за національністю, громадянин України, не одружений, з неповною вищою освітою, раніше не судимий.

У відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України та ч. 2 ст. 194 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допиту свідків, протоколами огляду місця події протоколами допиту потерпілих та іншими.

Стаття 176 КПК України визначає, що до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та невчиненням ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, злочин передбачений ч. 2 ст. 194 КК України, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України з метою застосування підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_13 є тяжким і передбачає

можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, ОСОБА_14 та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути постійне місце проживання.

Підтвердженням наявного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те що ОСОБА_9 , під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на територію яка перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.

2. Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_9 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та понятими та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_9 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Разом з цим, відповідно до ст.183 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи вищевикладене, сторона обвинувачення опираючись на зібрані в ході проведення досудового розслідування докази, вважає за необхідне враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наявні обставини, обрати підозрюваному ОСОБА_13 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор, старший слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник проти клопотання заперечували, вважали, що менш суровий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Положеннями ч. 1 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Органом досудового слідства СВ відділення поліції № 1 Берегівського районного ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - проводиться досудове розслідування кримінального провадження Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000657 від 25 жовтня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 194 КК України.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 194 КК України.

Вказаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 194 КК України йому вручена .

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків того, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим, внаслідок відсутності міцних соціальних звязків за місцем проживання та постійного місця роботи, вчинити інше правопорушення.

Таким чином мотиви сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, з урахуванням характеру діянь, які інкримінуються підозрюваному, які класифікуються як тяжкі, обставини їх вчинення, тяжкості покарання, що йому загрожує до 10 років позбавлення волі у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується до особи.

В даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків сторони обвинувачення, а також вчинити інше правопорушення, як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Обраний відносно підозрюваного запобіжний захід з урахуванням його тривалості - 60 діб не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними, і вони виключають, на даний час, можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не повязаного з позбавленням волі.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоровя підозрюваного; міцність соціальних звязків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Також слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, запобіжний захід у виді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Слідчий суддя на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину (ч.4 ст. 296 КК України) вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, починаючи з 25.10.2024 року по 23.12.2024 року (включно).

Датою закінчення дії запобіжного заходу є 24.12.2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1