печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000506 від 17.06.2024, відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Київської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000506 від 17.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2023 згідно наказу № 68 командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) та відповідно до Указу Президента України від 07.11.2022 №758/2022 та розпорядження командувача Національної гвардії України від 24.02.2022 №27/9/1/3/М-282т-Е, солдат ОСОБА_4 , прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації та призначений на посаду стрільця 1-го відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) (НОМЕР_3), уклавши контракт про проходження військової служби на 3 роки, а саме з 28 лютого 2023 року по 27 лютого 2026 року.

Також встановлено, що 23.05.2024 згідно наказу № 136 командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині), старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду навідника-оператора 2-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 1-ої роти оперативного призначення (НОМЕР_2).

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, перебуваючи на території м. Києва, у старшого солдата військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 , виник протиправний умисел направлений на знищення чужого майна шляхом його підпалу, а саме будівлі Верховної Ради України з мотивів незадовільної, як на думку ОСОБА_4 , роботи народних депутатів України.

З метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на знищення чужого майна шляхом його підпалу, а саме будівлі Верховної Ради України, ОСОБА_4 у період часу з 23 години 00 хвилин 16.06.2024 до 05 години 00 хвилин 17.06.2024, підготовив три скляні пляшки із запалювальною сумішшю.

У подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, з метою завершення реалізації свого протиправного умислу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, ОСОБА_4 , утримуючи при собі три пляшки із запалювальною суміщу, 17.06.2024 близько 05 години 10 хвилин прийшов до буд. АДРЕСА_2 , де розташовано будівля Державного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин», оскільки був впевненим, що вказана будівля є будівлею Верховної Ради України, ліктем лівої руки розбив скло у вікні, яке знаходиться на першому поверсі з правого боку від центрального входу вищевказаного підприємства, чим спричинив пошкодження будівлі та у подальшому підпалив тканину, яка сторчала з горлової частини пляшки із запалювальною сумішшю та кинув її у напрямку вікна, яке розташовано на другому поверсі вказаного будівлі.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки пляшка із запалювальною сумішшю, яку останній кинув у вікно другого поверху Державного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин», яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , впала на асфальтобетонне покриття перед входом у вказану будівлю та загорілася.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у закінченому замаху на умисне знищення чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

У зв?язку із наведеним, вказані протиправні дії ОСОБА_4 вчинено в умовах воєнного стану.

17.06.2024 вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється у закінченому замаху на умисне знищення чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до дванадцяти років.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України є тяжким злочином.

18.06.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва постановлено ухвалу про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 17.07.2024 включно.

Також зазначає, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколами огляду місця події;

- протоколом огляду предметів;

- показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

- показаннями представника потерпілого ОСОБА_15 ;

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Обставини, що перешкодили виконати раніше вищевказані процесуальні, слідчі (розшукові) дії, - великий їх обсяг, унеможливлення в короткий термін отримати медичну документацію, через що неможливо було провести призначену експертизу, а також особлива складність провадження.

У зв`язку з цим, у кримінальному провадженні здійснена значна кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак внаслідок складності кримінального провадження, неможливо закінчити досудове розслідування з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у зв`язку із необхідністю проведення у даному кримінальному провадженні слідчих (розшукових), процесуальних дій і прийняття процесуальних рішень, зокрема:

- долучити до матеріалів досудового розслідування висновок судово-психіатричної експертизи;

- провести зі свідками, очевидцями пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- долучити до матеріалів досудового розслідування медичну документацію відносно ОСОБА_4 ;

- допитати у якості свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України;

- провести інші слідчі дії в яких виникне необхідність.

Результати проведення вищезазначених слідчих і процесуальних дій мають важливе значення для судового розгляду, повноти встановлення обставин, мотивів і мети вчинення злочинів, встановлення можливих співучасників кримінальних правопорушень, правильної кваліфікації діянь підозрюваного.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, які не зменшились і полягають у тому, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, з урахуванням викладеного, у слідства є об`єктивні підстави вважати, що у випадку не застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, останній матиме можливість незаконно впливати на свідків, а також на інших осіб, яким у подальшому планується повідомити про підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів, з метою схиляння їх до дачі неправдивих показань, таких, що не у повній мірі відповідають дійсності, їх зміні, відмови від них тощо, що унеможливить подальше встановлення істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин, орган досудового розслідування, вважає за доцільне клопотати перед судом про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , у межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав у ньому зазначених.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість підозри та відсутність ризиків. Крім того, сторона захисту повідомила про незадовільний стан здоров`я підозрюваного.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000506 від 17.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

17.06.2024 вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється у закінченому замаху на умисне знищення чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

18.06.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва постановлено ухвалу про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 17.07.2024 включно.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження його дії.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Даних про наявність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено.

Слідчий суддя також звертає увагу, що обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_4 та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України перевірялися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.

На підставі викладеного, з урахуванням особи підозрюваного та встановлення обґрунтованості підозри, продовження існування ризиків відносно ОСОБА_4 , які не зменшились з часу застосування запобіжного заходу, беручи до уваги, те, що на даний час у вищезазначеному кримінальному провадженні продовжують проводитися слідчі (розшукові) дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, слідчий суддя доходить висновку про обгрунтованість даного клопотання.

Також, відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

У зв`язку чим, слідчий суддя вважає за необхідне доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, провести дослідження фактів, викладених в повідомленні захисника - адвоката ОСОБА_5 , та забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_16 .

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку про задоволення клопотання та продовження строку дії тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.08.2024 року, залишивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, визначеними ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.06.2024 року у справі № 757/27425/24-к, у розмірі 121 120, 00 грн. та з покладенням обов`язків, а саме:

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не спілкуватись із (без дозволу прокурора) із потерпілим ОСОБА_17 , а також з іншими свідками і учасниками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. 176-178, 182, 193, 194, 196, 205-206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити у кримінальному провадженні № 0000506 від 17.06.2024, підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 серпня 2024 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 121 120, 00 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

р/р UA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не спілкуватись із (без дозволу прокурора) із потерпілим ОСОБА_17 , а також з іншими свідками і учасниками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строків досудового розслідування, тобто до 17 серпня 2024 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, передбачені ч. 8-11 ст. 182 КПК України.

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, провести дослідження фактів, викладених в повідомленні захисника - адвоката ОСОБА_5 , та забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1