Справа № 742/1943/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/744/24
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

06 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області та за допомогою власних засобів відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Енергодар Запорізької області, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, непрацюючому, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , фактично проживаючому в АДРЕСА_2 , не судимому, продовжений строк тримання під вартою на 60 днів, до 22 вересня 2024 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції зважив на тяжкість покарання, що загрожує особі, обставини вчинення кримінальних правопорушень, об`єктивні обставини з яких судовий розгляд по суті ще не розпочався, дані про особу обвинуваченого та продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати, застосувати до її підзахисного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю, або ж визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави на рівні мінімальної межі, відповідно до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України.

На думку захисника, суд необґрунтовано та передчасно сприйняв як переконливі доводи прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також неможливості їм запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Вважає, що ухвала суду щодо наявності ризиків є абсолютно необґрунтованою, побудованою на припущеннях, а отже, є незаконною. Стороною обвинувачення не надано суду жодного письмового доказу щодо наявності ризиків та неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі і цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Підкреслює, що продовжуючи строк тримання під вартою, суд не врахував, що після спливу певного часу, саме існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому суд зобов`язаний розглянути можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили застосувати альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, прокурора, який з доводами сторони захисту не погодився, вважав ухвалу суду цілком обґрунтованою, з огляду на вісім епізодів збуту наркотичних засобів та відсутність легального джерела прибутку у обвинуваченого, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

На розгляді в суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 ст. 307 КК України.

Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду регламентується положеннями статті 331 КПК України, у порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу, з урахуванням особливостей судового розгляду кримінального провадження, а тому обґрунтованість підозри, коли складений обвинувальний акт і відбуватиметься перевірка доведеності чи недоведеності обвинувачення, апеляційним судом перевірятися не може, оскільки це буде прямим втручанням апеляційної інстанції в розгляд обвинувачення судом першої інстанції.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченого, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Так, прокурором належним чином обгрунтована наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а судом перевірена їх обґрунтованість з урахуванням сукупності наявних відомостей про вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими, а також даними про його особу.

Тобто, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою.

Колегією суддів, при перевірці законності та доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховано тяжкість покарання, що загрожує особі, враховано дані про особу обвинуваченого, а також важливість твердження суду про існування об`єктивних обставин, які перешкоджають судовому розгляду.

Апеляційний суд вважає, що наявність заявлених ризиків доведена, оскільки ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, існування реального ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, а також можливості переховуватися від суду, обумовлені тяжкістю покарання, про що вірно зазначив суд, а ризик вчинення інших кримінальних правопорушень підтверджується кількістю інкримінованих особі епізодів злочину, що за відсутності офіційного джерела доходів є цілком реальним, а тому місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також колегія суддів враховує, що кримінальне провадження перебуває на розгляді у суді, на час вирішення клопотання прокурора судовий розгляд ще не був розпочатий, отже, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з урахуванням того, що ОСОБА_6 хоча і має зареєстроване місце проживання, а також певні соціальні зв`язки, категорію кримінального правопорушення, що передбачає корисливий мотив, а тому не може констатувати наявність реальних стримуючих факторів щодо запобіганню вказаному ризику, передбаченому п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, спростовуються матеріалами кримінального провадження. Судом першої інстанції розглядалась така можливість обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу, однак з огляду на сукупність наявних в провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, застосування до обвинуваченого іншого, менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки на даній стадії судового розгляду, з чим погоджується і апеляційний суд.

Тому, з урахуванням тяжкості обвинувачення, обставин вчинення кримінального правопорушення, стадії розгляду кримінального провадження (підготовче) судове засідання, та даних щодо особи обвинуваченого, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 - 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час вирішення клопотання прокурора.

При цьому, колегія суддів приходить до однозначного висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, про що просить захисник, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 з огляду на всі вище вказані обставини.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строків тримання під вартою, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12