Номер провадження: 11-кп/813/621/24
Справа № 511/2493/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 ,. на вирок Роздільнянського районного суду Одеської обл. від 05.09.2023 у к/п №0000345 від 21.08.2022 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та йому призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з дня його затримання, а саме з 23.08.2022.

Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 23.08.2022 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 визначено залишити у виді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили.

Скасовано арешти, накладені ухвалами слідчого судді Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 22.08.2022 на мобільний телефон «Самсунг», чорного кольору, який було виявлено та вилучено під час огляду місця події 20.08.2022 за адресою: АДРЕСА_3 , та три недопалки від цигарок, поміщено до паперового конверту; два пластикових стакана, поміщено до картонного коробу; три скляних стакана, поміщено до картонного коробу; порожня скляна пляшка, поміщено до картонного коробу; простирадло зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров, поміщено до паперового конверту; наволочку зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров, поміщено до паперового конверту; 12 рослин зовні схожих на рослини роду конопель.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, 20.08.2022 в денний час ОСОБА_8 знаходився за місцем постійного проживання своєї бабусі ОСОБА_9 та її співмешканця ОСОБА_10 у буд. АДРЕСА_3 , де ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вживали спиртні напої.

Після вживання спиртних напоїв ОСОБА_10 , між останнім та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 виник умисел на залякування та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 20.08.2022 о 17 год., знаходячись на території присадибної ділянки буд. АДРЕСА_3 , діючи умисно з метою залякування та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , з мотиву помсти за дії потерпілого по відношенню до бабусі обвинуваченого ОСОБА_9 , використовуючи свою фізичну силу та антропометричну перевагу над потерпілим, наніс у короткій проміжок часу, один за одним, не менше трьох ударів руками - кулаками у ділянку правого кута нижньої щелепи і лівої привушно-жувальної ділянки обличчя ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що може заподіяти таким чином тяжкі наслідки для здоров`я та життя потерпілого.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми у вигляді крововиливів під м`які оболонки головного мозку і мозочку з боку їх базальної (нижньої) поверхні з крововиливом у шлуночки мозку, синець і садна в лобній ділянці ліворуч, синці з локалізацією у лівій привушно жувальній ділянці обличчя з поширенням на ліву щоку, а також у ділянці правого кута нижньої щелепи. Також, внаслідок умисних дій ОСОБА_8 потерпілому спричинені одиничні садна в ділянках правого ліктя і з боку задньої поверхні у верхній третині правого передпліччя, а також на зовнішній половині правого коліна, поверхневі здерті (з відшаруванням епідермісу) рани шкіри верхівок нігтьових фаланг великих пальців стоп.

Смерть ОСОБА_10 наступила того ж дня на місці події кримінального правопорушення та знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманою закритою черепно мозковою травмою у вигляді крововиливів під м`які оболонки з боку базальної поверхні головного мозку з його набряком, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно п.2.1.1, п.2.1.2., п.2.1.3 («г», «о») Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Садна і поверхневі рани кінцівок самі по собі мають скороминущі наслідки у живих осіб тривалістю не більше 6 днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує на те, що оскаржуваний вирок є незаконним та необґрунтованим з таких підстав:

- обвинувачення ОСОБА_8 було висунуто із низкою порушень і неточностей, які виникли внаслідок необ`єктивного та упередженого досудового розслідування. Так, суд 1-ої інстанції не надав належної правової оцінки факту невиконання ухвал слідчого судді Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 03.11.2022 зокрема щодо зобов`язання слідчої розглянути клопотання захисника про проведення повторного допиту свідка ОСОБА_11 ; про зобов`язання слідчої розглянути клопотання про проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 та захисника підозрюваного із можливістю ставити свідку запитання; про зобов`язання слідчої розглянути клопотання про проведення повторного допиту свідка ОСОБА_12 ;

- органом досудового розслідування не була виконана ухвала слідчого судді Роздільнянського райсуду Одеської обл. про 15.11.2022 про скасування постанови слідчого ОСОБА_13 від 07.11.2022 про відмову у задоволенні клопотання про проведення одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 ;

- в 2 абз. обвинувального акту зазначено, що нібито потерпілий ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_8 вживали спиртні напої, однак в матеріалах провадження відсутні докази того, що обвинувачений вживав алкогольні напої чи перебував у стані алкогольного сп`яніння. Натомість, всі свідки надали пояснення відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_8 не вживав спиртних напоїв разом із потерпілим та не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

- в 2 абз. обвинувального акту зазначено, що нібито на фоні виниклих неприязних відносин між обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виникла сварка в ході якого у обвинуваченого виник умисел на залякування та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .. Однак, наявні в матеріалах провадження докази свідчать про те, що саме ОСОБА_10 демонстрував негативне відношення до ОСОБА_8 , оскільки останній приїхав з метою з`ясування обставин щодо побиття бабусі ОСОБА_9 ;

- в обвинувальному акті зазначена обставина, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення по відношенню до особи, з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах. Однак, чинне законодавство передбачає чіткий перелік осіб, які підпадають під дію законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Зокрема, це особи, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки за умови спільного проживання. Вчинення кримінального правопорушення онуком відносно співмешканця бабусі не підпадає під дію законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству не має ознак кримінального правопорушення, пов`язаного із вчиненням домашнього насильства та не може бути визнана обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого.

- в обвинувальному акті відсутні відомості відносно того, що тілесні ушкодження були заподіяні ОСОБА_10 внаслідок намагання ОСОБА_8 захиститися від нападу ОСОБА_10 ;

- у 7 абз. обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_10 були нанесені травми, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, хоча у висновку судово-медичної експертизи зазначено, що тілесні ушкодження мають ознаки тілесних ушкоджень;

- жоден із допитаних у судовому засіданні свідків не підтвердив обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, а навпаки, дали показання на підтвердження обставин, які зазначені стороною захисту;

- розмежування умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, що спричинило її смерть (ч. 2 ст. 121 КК України) і вбивство, вчинене через необережність (ч. 1 ст.119 КК України) здійснюється як за об`єктивною, так і за суб`єктивною сторонами цих злочинів. За встановлених судом 1-ої інстанції обставин справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 під час раптового конфлікту намагався ухилитися від удару потерпілого ОСОБА_10 та відштовхнути останнього, в результаті чого потерпілий ОСОБА_10 налетів щелепою на кулак обвинуваченого та впав на асфальтовану поверхню та, вдарившись головою, отримав тяжкі тілесні ушкодження несумісні з життям;

- як вбачається з матеріалів провадження, тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 було не безпосереднім наслідком заподіяного обвинуваченим удару в ділянку голови потерпілого, а результатом падіння останнього і удару головою об тверду поверхню, чого ОСОБА_8 хоча і не передбачав, але повинен був і міг передбачити. Така правова позиція узгоджується із висновками ВС у постанові від 15.08.2023 по справі №750/3256/17.

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 05.09.2023 та перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України та призначити покарання у межах встановленої санкції статті.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити, натомість прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити оскаржуваний вирок без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вироку суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення відповідає приписам наведеної норми кримінального процесуального закону з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у інкримінованому йому злочині визнав частково, не погодився з кваліфікацією вчиненого, оскільки не мав умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, не очікував настання його смерті, оскільки наніс йому один удар невеликої сили. Просив перекваліфікувати його дії на ст. 119 КК України. Суду пояснив, що напередодні подій ввечері йому зателефонувала сусідка та повідомила, що його бабусю ОСОБА_9 побив співмешканець ОСОБА_10 , з яким та жила 4-5 років однією сім`єю. Наступного дня 20.08.2022 вранці він поїхав в село Павлівка Роздільнянського р-ну до бабусі з метою побачити її, пересвідчитись, що в неї добре зі здоров`ям та поговорити з ОСОБА_14 , щоб той її не ображав, так як заступитися за неї немає кому, син помер, дочка на той час була жива, але хвора, мешкала в Одесі. Бабуся виростила його, він її любив, а до ОСОБА_14 він ніяких почуттів не мав. Він працював на будівництві з 15 років, самостійно заробляв на життя, тому до бабусі приїжджав не часто. В той день взагалі їхати до бабусі не планував, якщо б не дзвінок сусідки. Приїхав на місце в обід приблизно о 12-13 год. Бабусі вдома не було, але був її співмешканець ОСОБА_15 , який пояснив, що ОСОБА_9 у сусідки. Він пішов до сусідки ОСОБА_16 , забрав бабусю додому. У неї був синець під оком, на груді набряк, було видно, що бабуся була побита. Співмешканець бабусі ОСОБА_17 бив її неодноразово, вона його боялась, раніше з ним розбирався дядько обвинуваченого син бабусі, але він помер. ОСОБА_18 до поліції не скаржилася, побоювалася ОСОБА_14 . Коли вони прийшли додому, то розмовляли, бабуся його нагодувала. Він хотів поговорити з ОСОБА_19 , навіщо той б`є бабусю, бо він значно молодший за неї. ОСОБА_15 покликав його на город, показав коноплю, яку там виростив, потім вони повернулись у двір, розмовляли з бабусею за його покійного батька. ОСОБА_15 та бабуся були нетверезі, вдвох вживали самогон, ОСОБА_15 ще покурив коноплі. Обвинувачений зняв футболку, бо було спекотно. До них у двір приходила також сусідка ОСОБА_16 , але це було до конфлікту. ОСОБА_15 був незадоволений тим, що бабуся на нього наскаржилась і що він (обвинувачений) приїхав до них, і це невдоволення він висловлював за столом нецензурними словами в його бік, та бік бабусі. Ближче до вечора, приблизно о 17 год., коли бабуся пішла до вбиральні, обвинувачений вирішив поговорити з ОСОБА_14 щодо його поведінки відносно бабусі, що та його утримує на свою пенсію, а він її б`є, бажання вдарити ОСОБА_14 у нього не виникало. Але ОСОБА_15 замахнувся на обвинуваченого, зачепив його за потилицю рукою, обвинувачений намагався його заспокоїти, але той у другий раз на нього замахнувся, але не попав. Обвинувачений хотів увернутися від удару, відштовхнути ОСОБА_14 , і двома кулаками, складеними для відвернення удару, попав ОСОБА_14 по щоці біля вуха зліва, точніше ОСОБА_15 сам налетів щелепою на його кулаки. ОСОБА_15 зробив крок у його бік, він відступив, ОСОБА_15 пішов до столу, якій стояв у дворі, налив собі горілки, випив, підійшов до нього і впав горілиць на бетонну поверхню двору, при цьому вдарився головою о бетон . Обвинувачений намагався привести його до тями, облив з відра водою, але той не підводився. В той час у двір повернулася бабуся та сказала, що треба викликати швидку. ОСОБА_15 лежав на підлозі, був живий, але не міг встати. Бабуся дала обвинуваченому 200 грн. і наказала їхати додому. Наступного дня від сусідки ОСОБА_16 він дізнався, що ОСОБА_15 помер. 22.08.2022 його з роботи забрали працівники поліції до райвідділу, потім відвезли до бабусі додому, а наступного дня відвезли до суду, де йому обрали запобіжний захід. Від слідства та суду він жодним чином не ухилявся. Наполягає, що ударів ОСОБА_14 не наносив, у лобну ділянку голови не бив, подряпин також, в той день тілесних ушкоджень на ОСОБА_14 не бачив, при ньому ОСОБА_15 ні з ким не бився. Але біля 15 год. 20.08.2022 ОСОБА_15 уходив із двору в магазин за горілкою та був відсутній приблизно 20 хвилин. ОСОБА_20 він приніс і вони її вдвох з бабусею випили. Обвинувачений не звернув ваги, чи були на потерпілому після повернення з магазину тілесні ушкодження. Повідомив, що під час досудового розслідування слідчий порадив йому дати неправдиві свідчення з приводу того, що він нібито в той день вживав спиртне та вдарив ОСОБА_14 , пообіцяв при цьому не подавати клопотання про тримання його під вартою. Але коли йому дали захисника, він став давати правдиві свідчення та всі події відтворив під час слідчого експерименту. Жалкує, що так трапилось, пояснив, що не бажав смерті потерпілому та взагалі не мав наміру його бити, він за мирне вирішення усіх конфліктів;

При цьому, мотивуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд 1-ої інстанції послався у вироку на досліджені ним докази, а саме на:

- показання свідка ОСОБА_9 , бабусі обвинуваченого, яка суду пояснила, що має з онуком дуже гарні стосунки, а загиблий ОСОБА_10 був її співмешканцем. Про онука може розповісти, що він позитивний, не вживає спиртного та не палить тютюнові вироби. Співмешканець же навпаки дуже полюбляв вживати спиртні напої, але стосунки з ним були нормальні, без чоловіка в селі дуже тяжко. З приводу вживання ОСОБА_14 спиртних напоїв в них часто виникали сварки, вони скандалили , а іноді йшли в рукопашну, ОСОБА_15 її бив, особливо останні пів року. Про це знали сусіди ОСОБА_16 та ОСОБА_21 . Раніше за неї заступався її син, приїжджав до них, розбирався з ОСОБА_14 , але того року він помер. Про обставини смерті співмешканця розповіла, що в серпні 2022 до неї приїхав онук ОСОБА_8 , вони хотіла пригостити його консервацією, так як його мати хворіла, була лежача, йому було важко самому впоратися по дому. Сусідка ОСОБА_16 залишила їм дитину на деякий час, ОСОБА_8 з нею бавився. Співмешканець ОСОБА_15 був вже добряче випивший, захотів ще горілки, попросив в неї грошей, пішов з подвір`я та його тривалий час не було, десь 1,5 години. ОСОБА_22 збирався вже їхати додому, попросив зібрати сумку, але раптом гуркнула хвіртка та у двір увійшов ОСОБА_15 , шарпаючи ногами, та приніс з собою недопиту пляшку з невідомою речовиною з білими кристалами, яка залишилась лежати на подвір`ї, та впав на землю. Він дернув два рази правою ногою, очі та рот були відкриті, на них не реагував. На її крики прибігла сусідка ОСОБА_16 , вони з нею викликали швидку, але ОСОБА_15 вже помер на місці. В цей час її онук ОСОБА_8 катав у візочку дитину сусідки по городу або був ще десь, вона не пам`ятає, але біля неї та ОСОБА_14 його не було. ОСОБА_16 забрала дитину та пішла додому, ОСОБА_8 запропонував полити ОСОБА_14 з відра водою, але йому це не допомогло. Прийшов сусід ОСОБА_21 та накрив труп простирадлом. Вона відправила онука додому в Одесу, так як там була лежача матір. Він уїхав та пообіцяв наступного дня повернутися. Від слідчої ОСОБА_23 вона дізналась, що у ОСОБА_14 була ОСОБА_24 в голові і лопнула судина, від того він й помер. ЇЇ забрали до райвідділу та протримали до ранку, потім відпустили. Також свідок пояснила, що не все пам`ятає, так як в неї погана пам`ять. Приїзд онука в той день не був пов`язаний з її побиття ОСОБА_14 , напередодні ОСОБА_15 її не чіпляв. Вона тільки хотіла віддати онуку консервацію. По приїзду ОСОБА_15 та ОСОБА_8 сиділи разом за столом, розмовляли, не сварилися. Взагалі в них буди добрі стосунки, вони спілкувались. В той день її онук ОСОБА_8 взагалі спиртне не вживав, вона випила трохи домашнього вина, а ОСОБА_25 був добре п`яний та ще в гаражі вжив коноплю. У її присутності вони між собою за неї не говорили. Стверджує, що онук ніяк не міг побити ОСОБА_14 . Коли ОСОБА_15 повернувся з магазину, в нього буле якесь ушкодження на обличчі. Потім від людей вона дізналась, що біля магазину у ОСОБА_14 підлітки забрали гроші, бо він був субтильний, невисокого росту, і вони його ображали вже не перший раз;

- показання свідка ОСОБА_26 , яка пояснила, що 20.08.2022 перебувала у себе на городі в АДРЕСА_3 , біля 15 год. на свій город прийшов сусід ОСОБА_17 разом з високим молодим чоловіком з приємним голосом, розглядали коноплю, яка росла на городі у ОСОБА_14 , спілкувались дружно як товариші. ОСОБА_15 біля 5 років проживав з ОСОБА_9 у її будинку. Вони любили випити, компанії, застілля, під час вживання спиртного лаялися, завжди гучно розмовляло радіо. Але вона з ними не товаришувала, у гості не ходила;

- показання свідка ОСОБА_12 про те, що 20.08.2022 вранці вони поїхали з чоловіком в місто Роздільна та попросили сусідку ОСОБА_27 приглянути за їх дитиною, ОСОБА_28 вранці пришла до неї, а коли повернулись, дитина була у ОСОБА_27 у дворі, вона забрала дитину та пішла до себе. Через приблизно півтори години прибігла ОСОБА_27 і сказала, що був скандал, і що ОСОБА_14 прибили, і що він впав. Вона викликала поліцію та швидку та пішла подивитися на ОСОБА_14 . Він лежав у дворі, біля нього стояло відро з водою, його відкачували, на вид був мертвий, очі розплющені, мутні. Лежав труп біля порогу на вході у хату на бетоні. ОСОБА_28 його накрила простирадлом. Поліція приїхала досить швидко. В той день у ОСОБА_27 у гостях був онук ОСОБА_8 , коли вона забирала дитину, то вони втрьох ОСОБА_27 , ОСОБА_15 та ОСОБА_29 сиділи за столом, але ОСОБА_30 не пив, навіть стопки було дві. Вона посиділа з ними десь півгодини, трохи випила та пішла. ОСОБА_15 тоді шукав, де ще взяти спиртного, ходив до магазину, купив спиртне, прийшов додому. Потім, коли вона була вже у себе дома, прийшла ОСОБА_27 і попросила гроші, це були гроші ОСОБА_28 , які зберігались в неї, бо ОСОБА_15 їх пропивав. Біля хвіртки проходив ОСОБА_31 , вона його окликнула та віддала гроші. ОСОБА_27 жалілася, навіщо вона телефонувала онуку, навіщо він приїхав. За день до цих подій ОСОБА_27 дійсно телефонувала ОСОБА_32 з її телефону, щоб ОСОБА_29 налякав ОСОБА_14 , оскільки той її побив. ОСОБА_28 нема кому було захистити, родичів не було, кім онука, син помер. ОСОБА_15 та ОСОБА_28 разом вживали спиртні напої, скандалили регулярно 2 рази на тиждень, ОСОБА_15 на ОСОБА_28 міг кинутися, шарпав її. Але в той день скандалів вона не чули, вони усі мирно сиділи за столом, жартували, сміялися. ОСОБА_8 вона знала, він з ними не проживав, іноді приїжджав до бабусі. Спиртне він не вживав. Вона ні разу не чула, щоб ОСОБА_29 та ОСОБА_15 сварилися між собою. Зауважила, що ОСОБА_27 має погану пам`ять, забуває, що говорить 5 хвилин тому. Вона допомагала ОСОБА_27 по господарству;

- показання свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні надав показання про те, що 20.08.2022 йшов з роботи, проходив мимо будинку ОСОБА_9 , побачив, що ОСОБА_15 лежить у дворі, біля нього стоїть ОСОБА_33 та молодий хлопець, якого він бачив зі спини. Коли він повертався з магазину тією ж дорогою, то зустрів ОСОБА_8 , який попросив в нього закурити та пішов в бік с. Кучурган, а во дворі у ОСОБА_27 вже була поліція;

- показання свідка ОСОБА_34 , який пояснив, що ввечері 20.08.2022 прийшов з роботи та дізнався що помер ОСОБА_17 . Сусід ОСОБА_35 розповів, що ОСОБА_14 вбили. ОСОБА_17 був непоганою людиною, але зловживав спиртними напоями. ОСОБА_8 бачив один раз. ОСОБА_36 та ОСОБА_27 сварились між собою, коли ОСОБА_15 був тверезим, то вів себе нормально, як випивав, то бешкетував, але щоб бив ОСОБА_28 , йому невідомо. Запійним ОСОБА_15 не був;

- показання свідка ОСОБА_37 , про те, що він проживає в цивільному шлюбі зі свідком ОСОБА_12 20.08.2022 вони з жінкою поїхала в м. Роздільна, а дитину залишили на ОСОБА_38 . По приїзду додому він уїхав по справах, а жінка пішла з дитиною до ОСОБА_38 . Він повернувся додому, дружина сказала, що у ОСОБА_9 всі пиячать ОСОБА_39 , ОСОБА_40 та ОСОБА_41 . Потім прийшла ОСОБА_27 і сказала, що ОСОБА_15 помер. Потім прийшов ОСОБА_31 , взяв гроші на дорогу та поїхав. Дружина викликала поліцію. До нього дійшли чутки, що ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_10 , той впав та вдарився головою о поріг. ОСОБА_9 лякала ОСОБА_42 , що розповість ОСОБА_43 , що він з нею скандалить, та погрожувала викинути його з хати. Напередодні вечором ОСОБА_28 приходила до них та жалілася, що ОСОБА_15 її побив, вирвав волосся. Дружина запропонувала подзвонити онуку і наступного дня той приїхав;

- витяг з ЄДРСР №0000345 від 21.08.2022 за ч. 2 ст. 121 КК України, з якого вбачається, що 20.08.2022 до ЧЧ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.08.2022 біля 18:38 год. на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено труп ОСОБА_10 ;

- протокол огляду місця події від 20.08.2022, відповідно до якого на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на бетонній доріжці виявлено труп чоловічої статі, в положенні лежачі на спині. Під час огляду трупа виявлено мобільний телефон чорного кольору марки «Самсунг», який в подальшому тимчасово вилучено. До протоколу огляду місця події долучено фототаблицю, на якій зафіксовано зовнішні вигляд житлового будинку, подвір`я та труп чоловічої статі;

- заяву ОСОБА_9 , яка надала дозвіл працівникам поліції на огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та прилеглої до нього території;

- протокол додаткового огляду місця події від 21.08.2022 та фототаблиця до вказаного протоколу, на якій зафіксовано зовнішній вигляд житлового будинку, подвір`я, житлових кімнат, кухні, городу, тимчасово вилучених об`єктів, а саме: скляної пляшки, недопалка, простирадла з плямами бурого кольору, склянок, рослини коноплі;

- лист лікарясудовомедичного експерта Північного міжрайонного відділення №3 (м. Роздільна) КУ «ООБСМЕ» ОСОБА_44 від 20.08.2022, з якого вбачається, що відповідно до результатів розтину трупа (висновок експерта за №49/72 від 20.08.2022) ОСОБА_10 , 1971 р.н. смерть останнього знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманою закритою черепно мозковою травмою, що поєднує базальний субарахноїдальний (під м`які мозкові оболонки) крововилив у ділянці нижнього відділу мозку, а також садна лоба, синці /по 1/ у ділянці правого кута нижньої щелепи і лівої привушно жувальної ділянки, з набряком головного мозку;

- ухвалу слідчого судді Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 22.08.2022 (справа №511/1721/22), про дозвіл на проведення огляду місця події 21.08.2022 на території приватного домоволодіння з наявними на ній спорудами та будівлями, за адресою: АДРЕСА_3 (власник ОСОБА_9 );

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.08.2022, складений слідчим СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, з якого вбачається, що свідку ОСОБА_26 було пред`явлено для впізнання чотири особи, з яких остання зазначила, що впізнала особу, фотозображення якої розміщено під №1. Відповідно до довідкової інформації слідчого, зазначеного на протоколі: під №1 на фото зображений громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- висновок експерта Північного міжрайонного відділення №3 (м. Роздільна) ОСОБА_44 №49/72 від 20.08.2022, з якого вбачається, що при дослідженні трупа ОСОБА_10 були виявлені ушкодження, які, враховуючи їх характер, обумовлені діями тупими предметами, характерні особливості яких не відобразилися. ЧМТ спричинена внаслідок не менше трьох дій тупими предметами (-ом) в ділянки обличчя (місця розташування синців і садна лоба). Категорично не виключається, що інші ушкодження: садна у ділянках правого ліктя верхньої третини правого передпліччя, а також правого коліна, поверхневі рани кінчиків великих пальців стоп, моли утворитись внаслідок падінь з ударами о тверду поверхню. Давність наявної ЧМТ від її утворення (спричинення) до настання смерті орієнтовно може знаходитись в межах від двох-трьох десятків хвилин до однієї-двох годин. Усі виявлені при дослідженні трупа ушкодження мають ознаки зажиттєвості. Послідовність утворення тілесних ушкоджень визначити неможливо, але всі вони могли бути отримані у досить короткий невизначений проміжок часу. У розпорядженні експерта відсутні які-небудь об`єктивні судово-медичні дані щодо положення потерпілого при нанесенні йому тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_10 знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманою закритою черепно мозковою травмою у вигляді крововиливів під м`які оболонки з боку базальної поверхні головного мозку з його набряком, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно п.2.1.1, п.2.1.2., п.2.1.3 («г», «о») Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Садна і поверхневі рани кінцівок самі по собі мають скороминущі наслідки у живих осіб тривалістю не більше 6 днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Ознаки гниття відсутні, що дозволяє припустити орієнтовану давність настання смерті ОСОБА_10 у проміжку часу 17-18 годин 20.08.2022; При судово токсикологічному дослідженні у крові від трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий алкоголь у концентрації 2,36%, що за життя безпосередньо перед настанням смерті орієнтовано могло відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння;

- протокол проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_8 від 09.11.2022;

- протокол освідування ОСОБА_8 від 09.11.2022;

- протокол проведення слідчого експерименту від 09.11.2022 з фотознімками, за участі свідка ОСОБА_9 1952 р.н., відповідно до якого за місцем мешкання ОСОБА_9 , а саме: АДРЕСА_3 , нею було виявлено труп її співмешканця ОСОБА_10 ; Заяв та зауважень на протокол проведення слідчого експерименту не надходило;

- протокол огляду предмету та зафіксованого на ньому відеозапису від 11.11.2022, на відеозаписах яких зафіксовано допит свідка ОСОБА_12 від 08.11.2022, додатковий допит підозрюваного ОСОБА_8 від 09.11.2022, слідчий експеримент із свідком ОСОБА_45 та слідчий експерименту із підозрюваним ОСОБА_8 ;

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

У справі «Кобець проти України» ЄСПЛ повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Надаючи оцінку доводам захисника відносно того, що суд 1-ої інстанції не надав належної правової оцінки факту невиконання ухвал слідчого судді зокрема щодо зобов`язання слідчої розглянути клопотання захисника про проведення повторного допиту свідка ОСОБА_11 ; про зобов`язання слідчої розглянути клопотання про проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 та захисника підозрюваного із можливістю ставити свідку запитання; про зобов`язання слідчої розглянути клопотання про проведення повторного допиту свідка ОСОБА_12 апеляційний суд зауважує, що відповідно до ст. 21 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

На виконання зазначених приписів, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були допитані судом у судовому засіданні, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає істотних порушень у цій частині.

Що стосується доводів захисника відносно того, що в 2 абз. обвинувального акту зазначено, що нібито потерпілий ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_8 вживали спиртні напої, однак в матеріалах провадження відсутні докази того, що обвинувачений вживав алкогольні напої чи перебував у стані алкогольного сп`яніння та відносно зазначення у обвинувальному акті обставини яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення по відношенню до особи, з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт

В той же час, предметом апеляційного оскарження є вирок суду 1-ої інстанції.

Приписами ст. 374 КПК України визначено, що у мотивувальній частині вироку зазначається у разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у формуванні обвинувачення, яке визнане судом доведеним не зазначено про те, що обвинувачений ОСОБА_8 під час вчинення злочину, щодо ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, судом 1-ої інстанції також не було встановлено жодних обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Надаючи оцінку доводам захисника відносно того, що в обвинувальному акті відсутні відомості відносно того, що тілесні ушкодження були заподіяні ОСОБА_10 внаслідок намагання ОСОБА_8 захиститися від нападу ОСОБА_10 апеляційний суд зауважує, що що в силу ст. 36 КПК України прокурор є самостійним у своїй діяльності, в тому числі і в частині викладу в обвинувальному акті формулювання обвинувачення.

Як було вже зазначено вище, предметом апеляційного перегляду є вирок суду 1-ої інстанції, у якому судом викладено формулювання обвинувачення, яке було визнано доведеним.

Оцінюючи доводи захисника з приводу того, що наявні в матеріалах провадження докази свідчать про те, що саме ОСОБА_10 демонстрував негативне відношення до ОСОБА_8 , оскільки останній приїхав з метою з`ясування обставин щодо побиття бабусі ОСОБА_9 , апеляційний суд зауважує, що зазначені обставини не спростовують подію злочину та його наслідки.

Що стосується доводів захисника відносно того, що жоден із допитаних у судовому засіданні свідків не підтвердив обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, а навпаки, дали показання на підтвердження обставин, які зазначені стороною захисту, апеляційний суд зазначає, що як вбачається зі змісту пояснень свідків жоден із них, окрім свідка ОСОБА_9 не був безпосереднім очевидцем події. Натомість, апеляційний суд враховує, що свідок ОСОБА_46 є зацікавленою особою, оскільки є бабусею обвинуваченого.

Надаючи оцінку аргументам захисника з приводу того, що у 7 абз. обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_10 були нанесені травми, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, хоча у висновку судово-медичної експертизи зазначено, що тілесні ушкодження мають ознаки тілесних ушкоджень, апеляційний суд зауважує, що відповідно до висновку експерта №49/72 смерть ОСОБА_10 знаходиться у прямому причинному зв`язку із отриманою закритою черепно-мозковою травмою, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

У цьому контексті апеляційний суд також зауважує на суперечливості доводів захисника в цій

частині, оскільки в апеляційній скарзі він неодноразово зазначає про тяжкі тілесні ушкодження потерпілого.

Що стосується аргументів захисника з приводу того, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ст. 119 КК України, апеляційний суд приходить до таких висновків.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони? умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України).

Розмежування умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, що спричинило її смерть (ч. 2 ст. 121 КК України), і вбивство, вчинене через необережність (ч. 1 ст. 119 КК України), здійснюється як за об`єктивною, так і за суб`єктивною сторонами цих злочинів. Зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків.

Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, належить до категорії складних злочинів. З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діяннями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини - умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки). При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Специфіка вбивства з необережності полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості. Необережність є формою вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 , маючи фізичну перевагу, завдав потерпілому ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння не менше трьох ударів в область голови, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, які були активними, між ними та наслідками у вигляді заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило його смерть, існував прямий причинний зв`язок. Відповідно до висновку експерта смерть ОСОБА_10 знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманою закритою черепно мозковою травмою у вигляді крововиливів під м`які оболонки з боку базальної поверхні головного мозку з його набряком, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно п.2.1.1, п.2.1.2., п.2.1.3 («г», «о») Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Наведені обставини в сукупності з даними про локалізацію та характер утворення тілесного ушкодження свідчать про те, що ОСОБА_8 умисно завдаючи ударів у життєво важливий орган потерпілому, розраховував на можливі наслідки, від чого здоров`ю потерпілого буде спричинено тяжку шкоду . При чому тяжкість цих наслідків у його свідомості не було конкретизовано, тобто він діяв з невизначеним і непрямим умислом. У такому випадку є всі підстави констатувати наявність непрямого невизначеного умислу в діях ОСОБА_8 щодо спричинення потерпілому ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження. Щодо спричинення смерті потерпілому, то в діях ОСОБА_8 має місце необережна форма вини.

Зазначені обставини вказують на наявність у діях ОСОБА_8 ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що виключають можливість кваліфікації цього діяння за ознаками вбивства через необережність, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Частина 2 ст. 17 КПК України передбачає, що винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом.

На переконання колегії суддів, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 цей стандарт доведення винуватості цілком дотримано, адже за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що були дослідженні судом 1-ої інстанції, можливо дійти висновку про те, що встановлена під час судового розгляду сукупність обставин, виключає інше розуміння пояснення події, яка була предметом судового розгляду.

Апеляційним судом також були перевірені доводи обвинуваченого ОСОБА_8 з приводу того, що на досудовому розслідуванні провадження відносно нього застосовувалися заходи незаконного впливу, водночас на адресу апеляційного суду надійшла постанова слідчого 2 СВ (із дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_47 від 04.07.2024, якою було закрито к/п №0000591 від 27.04.2024 за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України, у зв`язку із відсутністю в діях співробітників поліції складу кримінального правопорушення. Вказана постанова слідчого ДБР набрала законної сили та стороною захисту в судовому порядку не оскаржувалася.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд 1-ої інстанції на виконання приписів ст.ст. 50, 65 КПК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого та призначив покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскарженого вироку в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за насідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції апеляційний суд має право залишити або ухвалу суду без змін.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування законного та обґрунтованого вироку суду 1-ої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга сторони захисту задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Роздільнянського районнного суду Одеської обл. від 05.09.2023, яким ОСОБА_8 визнаний винуватиму вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3