У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання заступника начальник відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000525 від 13.11.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2024 року до слідчого судді надійшло клопотання заступника начальник відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000525 від 13.11.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 12.11.2024, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у розважальному закладі «Паб 450», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, а саме службового автотранспорту Національної поліції України, за грошову винагороду від невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я ОСОБА_9 , в сумі 1000 доларів США.

У подальшому, 12.11.2024, приблизно о 23:00 год., реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_4 пішли до місця проживання останнього, що за адресою: АДРЕСА_2 , де підготували легкозаймисту суміш, яку залили в пластикову пляшку, об`ємом 1,5 літра, яку взяли з собою та направилися в центр смт. Ясіня.

Надалі, з метою запобігання викриття своєї діяльності правоохоронними органами ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в будинку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , переодяглися в речі темного кольору та одягнули на обличчя маски типу баф.

Після цього, 13.11.2023, приблизно о 02:10 год. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, тобто діючи таємно, з тильної сторони підійшли до поліцейської станції Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, що знаходиться за адресою: смт. Ясіня, вул. Набережна, 1 помітили на даній території службовий автомобіль Національної поліції України марки «Nissan» моделі «Patrol», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, на лакофарбовому покритті якого наявні спеціальна символіка НПУ та зверху на якому встановлене спеціальне обладнання у виді проблискових маячків, а також службовий автомобіль Національної поліції України марки «ЗАЗ» моделі «Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, на лакофарбовому покритті якого наявні спеціальна символіка НПУ та зверху на якому встановлене спеціальне обладнання у виді проблискових маячків.

З метою доведення вказаного злочинного наміру до кінця, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_4 перелізли через паркан вищевказаної поліцейської станції, тобто проникли на її територію, після чого останній. діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх діянь, вилив легкозаймисту речовину та лобове скло службового автомобіля Національної поліції України марки «Nissan» моделі «Patrol», д.н.з. НОМЕР_1 , саму пляшку залишивши на капоті вищевказаного автомобіля, після чого підпалив заздалегідь приготовлені сірники та кинув на місце попередньо розлитої легкозаймистої рідини, чим спричинив підпал службового автомобіля Національної поліції України марки «Nissan» моделі «Patrol», д.н.з. НОМЕР_1 , в наслідок чого вказаний автомобіль було знищено вогнем. Також у результаті перекидання полум`я був частково пошкоджений службовий автомобіль Національної поліції України марки «ЗАЗ» моделі «Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, який був припаркований поруч. Таким чином Головному управлінню Національної поліції України в Закарпатській області завдано збитків у великих розмірах.

14 листопада 2024 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15 листопада 2024 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 , підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколами допитів підозрюваних, оглядами місця події, оглядами місцевості, протоколами слідчих експериментів, а також іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного злочину, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

Слідчий вказує, що під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний

ОСОБА_4 , може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин який інкримінують йому є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 9-ти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за вчинення інкримінованого йому злочину для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, та в будь-який момент може покинути територію України, у тому числі поза межами пунктів пропуску через державний кордон України, оскільки його протиправна діяльність безпосередньо була пов`язана саме з такою діяльністю.

- ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України полягає у тому, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники злочинів, місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як речові докази; отримано не всі дані щодо місць проживання невстановлених осіб, причетних до вчинення злочину, що дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази та документи, які мають значення для кримінального провадження.

- ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України існує через те, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою неможливо буде запобігти контактам ОСОБА_4 з іншими невстановленими співучасниками вчинення злочину, з якими він перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на інших підозрюваних та свідків, з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань та узгодження їх з метою ухилення від кримінальної відповідальності та введення в оману сторону обвинувачення.

Так, кримінальне правопорушення інкриміноване підозрюваному ОСОБА_4 здійснювалося з невстановленим на даний час колом осіб, яким підозрюваний може повідомити форми і методи роботи правоохоронних органів України, що стали йому відомі у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного. Крім того, з метою ухилення від кримінальної відповідальності він зможе як сам, так і на його вимогу використовуючи інших осіб, шляхом вмовлянь, погроз видати інформацію про інших учасників злочину, чи підкупу впливати, або вимагати впливу на свідків та очевидців вчиненого злочину, відомості про які він може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел.

- ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається у тому, що на даний час невстановлені усі спільники ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким вони можуть повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення може вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення (злочини).

До того ж ОСОБА_4 має злочинні зв`язки та досвід організації незаконного перетину державного кордону України, а тому може і сам залишити територію України, поза пунктами пропуску, у зв`язку з тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу непов`язаного з триманням під вартою, він може переховуватися від органу досудового слідства за кордоном.

Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне: зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України; підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), яке відситься до категорії тяжких і за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, то ж тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), є достатньою та співрозмірною для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; вік та стан підозрюваного ОСОБА_4 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваної, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного вона не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання завдань досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, орган досудового розслідування просить слідчого суддю розглянути дане клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області, громадянину України, раніше не судимому, тимчасово не працюючому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави, та утримувати в Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань №9» Міністерства юстиції України, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , до моменту імовірного внесення застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника просив обрати запобіжний у вигляді домашнього арешту вказав, що у нього відсутні кошти для сплати застави. Крім того, підозрюваний щиро розкаювався у вчиненому правопорушенні зазначив, що вчинив даний злочин, щоб заробити грошей для батька.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також додатково подані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000525 від 13.11.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України

14 листопада 2024 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15 листопада 2024 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: рапорті працівника поліції від 13.11.2024 року, протоколі огляду від 13.11.2024 року,схемі до протоколу огляду від 13.11.2024 року, акту про застосування службової собаки від 13.11.2024 року, письмовими поясненнями гр. ОСОБА_10 від 13.11.2024 року, письмовими поясненнями гр. ОСОБА_11 від 13.10.2024 року, протоколі огляду місця події від 14.11.2024 року, протоколі огляду місця події від 13.11.2024 року, протоколі затримання від 15.11.2023 року, протоколі допиту підозрюваного від 15.11.2024 року, протоколі проведення слідчого експерименту від 15.11.2024 року, протоколі проведення слідчого експерименту від 15.11.2024 року.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Більш того, слід врахувати ту обставину, що вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 194 КК України має високий ступінь суспільної небезпеки, становить серйозну загрозу для діяльності правоохоронних органів, справляє негативний вплив на економічні та політичні основи суспільства у державі, оскільки в країні введеної воєнний стан і працівники правоохоронних органів залучені для забезпечення посиленого правопорядку в умовах воєнного стану.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також той факт, що в разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вказаному вище кримінальному правопорушенні останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.., той факт, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 194 КК України, є особою молодою за віком, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області, раніше не судимий, тимчасово не працюючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , закордонного паспорта не має, перебуває у складному матеріальному становищі, оскільки працює неофіційно, має заробітну плату 15 тис./грн., є з багатодітної сім`ї, має двох молодших братів та сестру.

Разом з тим, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази також дійшов висновку про обґрунтованість ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінують ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підозрюваний ОСОБА_4 будучи на свободі може впливати на свідків та інших осіб з метою зміни їх показів, перешкоджати у встановлені об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Також, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Всі вищезазначені обставини у їх сукупності дають суду підстави вважати, що слідчим доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що для убезпечення вищезазначених ризиків слід обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, бере до уваги, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК, суд приходить до переконання, що для забезпечення виконання підозрюваним, передбачених КПК України вимог, слід визначити заставу у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240,00 грн. (Двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок).

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язок прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, а також протягом двох місяців з дня внесення застави, виконувати наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- не залишати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

- утримуватися від спілкування із свідками та експертами у цьому кримінальному проваджені;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Керуючись ст. ст. 176, 177-178, 183, 186, 193, 194, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 січня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати із 14.11.2024 року із 22 год. 00 хв.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240,00 грн. (Двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок).

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язок прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, а також протягом двох місяців з дня внесення застави, виконувати наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- не залишати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

- утримуватися від спілкування із свідками та експертами у цьому кримінальному проваджені;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії зазначеної ухвали до 10.01.2025 року включно.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1