Номер провадження 1-кс/754/3328/24
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Верем`я Обухівського району Київської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, не працевлаштованому, зареєстрованому та проживаючому у АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2024 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003145 від 02 грудня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що 02 грудня 2024 року приблизно о 02 год. 20 хв., ОСОБА_5 перебуваючи між будинками за адресою АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, вступив у словесний конфлікт з раніше незнайомим йому ОСОБА_7 , в результаті розвитку вказаного конфлікту у ОСОБА_5 виник протиправний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, у вказані час, дату та місці, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, поваливши потерпілого ОСОБА_7 на землю, почав наносити хаотичні удари ногами та руками, зведеними в кулак, в ділянку голови останнього, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: важкої закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, множинних переломів кісток лицьового скелету, кісток носа, гілки нижньої щелепи справа.

03 грудня 2024 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

03 грудня 2024 року слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, після вчинення кримінального правопорушення залишив місце події, не вжив заходів з метою надання допомоги потерпілому та у подальшому залишив територію м. Києва, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив нове кримінальне правопорушення у період невідбутого покарання.

Розгляд клопотання розпочато за минуванням трьох годин з моменту вручення підозрюваному копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити за наведених в ньому підстав.

Захисник в судовому засіданні просив не застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обрати більш м`який запобіжний захід, посилаючись на необгрунтованість підозри, відсутність ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні. Крім того, захисником подано скаргу на незаконне затримання підозрюваного, з тих підстав, що протокол затримання особи в якості підозрюваного не відповідає вимогам КПК України, у ньому не зазначено місце затримання особи, крім того, ОСОБА_5 був затриманий не безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, а через певний час.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши доводи прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які визначені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

При цьому слідчим суддею прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема те, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку. Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Оцінюючи доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, раніше судимий, підозрюється у вчинні кримінального правопорушення в період невідбутого покарання за попереднім вироком суду, офіційно непрацевлаштований, а відтак наявні ризики того, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання прокурором доведено обставини, передбачені п.п.1,2 ч. 1 ст. 194 КПК України, та доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є таким, що підлягає задоволенню, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що застосування іншого менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вказаним ризикам.

Передбачених ст. 183 КПК України перешкод для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має.

Крім того, будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено.

На підставі положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий судя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

При вирішенні скарги захисника про незаконне затримання підозрюваного, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з положеннями ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Згідно п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право вимагати перевірки обґрунтованості затримання.

Відповідно до ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Згідно з ч.4 ст.208 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Частина 5 ст.208 передбачає, що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Як вбачається зі змісту матеріалів долучених до клопотання, ОСОБА_5 був затриманий на підставі «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілій, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин». На думку слідчого судді таке формулювання відповідає припису п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки слідчий відповідно до вимог ч. 5 ст. 208 КПК України не повинен в протоколі затримання детально описувати обставини та факти на підставі яких слідчий зробив висновок про причетність конкретної особи до вчинення злочину, оскільки такі обставини викладаються в повідомленні про підозру. В той же час, КПК не містить деталізації поняття «безпосередньо», відтак, відсутні правові підстави вважати затримання особи не безпосередньо в момент вчинення злочину, а пізніше, завідомо незаконним. В даному випадку, безпосередність випливає із комплексу оперативно-розшукових дій, які дозволили органу слідства встановити місце знаходження особи, а в ході обшуку виявити та вилучити речі та предмети, які мають значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та визнані речовими доказами.

Також слідчий суддя звертає увагу, що 03 грудня 2024 року у період часу з 01 год. 45 хв. до 02 год. 24 хв. був проведений обшук за місцем знаходження ОСОБА_5 , а саме у квартирі АДРЕСА_3 , під час якого ОСОБА_5 був присутній, та тільки після закінчення цієї процесуальної дії, він був затриманий, що свідчить про відсутність порушень при складенні протоколу по ст.208 КПК України, а саме зазначення місця затримання підозрюваного.

Відтак, порушень КПК України при затриманні ОСОБА_5 слідчим суддею не встановлено, а тому скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183,184, 193,194,196,202, 206, 208, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з часу його фактичного затримання - з 02 год. 24 хв. 03 грудня 2024 року.

Строк дії ухвали - до 31 січня 2025 року включно.

У задоволенні скарги захисника на незаконне затримання ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя -