Провадження № 1-кп/750/115/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року колегія суддів Деснянського районного суду м. Чернігова у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia), кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 від 23 лютого 2023 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Куп`янськ, Харківської області, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг. Тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Агресія проти України» A/RES/ES-11/1 від 2 березня 2022 року та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визнано, що російська федерація вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН, тобто є державою-агресором.

24 лютого 2022 року російською федерацією здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, розпочато ведення агресивної війни проти України, захоплення її території, яке на цей час триває.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан.

Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Після незаконного вторгнення на територію України та окупації частини території України, представниками збройних сил та інших державних органів російської федерації створено незаконні органи влади та окупаційні адміністрації, в тому числі і в Харківської області.

Окупаційні війська російської федерації незаконними збройними формуваннями захопили м. Куп`янськ Харківської області. При цьому, незаконно створили та організували роботу незаконного правоохоронного орган т.зв. «управление внутренних дел временной гражданской администрации Харьковской области».

Громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, що розпочалася 24.02.2022 об 04 годині 30 хвилин ранку повномасштабним агресивним російським військовим вторгненням на територію України, перебуваючи на території м. Куп`янськ Харківської області, маючи умисел на зайняття посади в незаконному правоохоронному органі та реалізуючи його, більш точний час не встановлено, але не пізніше 05.07.2022, вступив у злочинну змову з окупаційними військами російської федерації. Злочинна змова полягала в отриманні ОСОБА_8 від окупаційної влади пропозиції на зайняття посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території та в умисному вчиненні діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, на що останній надав добровільну згоду.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу у невстановлений час, але не пізніше 05.07.2022, ОСОБА_8 , будучи громадянином України, перебуваючи на території м. Куп`янськ Харківської області, зі своїх особистих мотивів та бажання обійняти посаду в незаконному правоохоронному органі держави - агресора - російської федерації, погоджуючись на пропозицію окупантів, добровільно зайняв посаду «исполняющего обязяности полицейского изолятора временного содержания задержаньїх и арестованых лиц Управлення внутренних дел временной гражданской администрации Харьковской областе» (мовою оригіналу), створеному на тимчасово окупованому м. Куп`янськ Харківської області, що знаходилося за адресою: АДРЕСА_2 (місце розташування Куп`янського відділу поліції ГУ НП в Харківській області), завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

За сукупністю вчиненого, ОСОБА_8 обвинувачується у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2024 кримінальне провадження призначено до судового розгляду та ухвалено здійснювати спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_8 надсилались та публікувались відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 та ст. 323 КПК України шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газети «Урядовий кур`єр», а також шляхом розміщення повісток про виклик до суду на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на веб-сайті Деснянського районного суду м. Чернігова).

Обвинувачений ОСОБА_8 до суду жодного разу не з`явився, заяв та клопотань не подавав, показання суду не надавав, у зв`язку з чим судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia) з обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого, а саме був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, приймав участь у дослідженні доказів, виступав в судових дебатах.

З огляду на наявні в матеріалах справи чисельні документи на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_8 до слідчого (прокурора) та суду, направлених йому повідомлень з приводу його прав та обов`язків, оголошеної підозри, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що обвинувачений мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав б отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, самостійно обрати захисника; в) бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безоплатно.

Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Колегія суддів вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_8 , який повинен знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою він не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його наміри ухилитися від правосуддя держави Україна. Ухилення обвинуваченого від правосуддя колегія суддів оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), колегія суддів, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України, повністю підтверджується сукупністю досліджених у порядку, встановленому ст. 358 КПК України та перевірених під час судового розгляду доказів, а саме:

- повідомленням Управління СБУ в Харківській області, відповідно до якого, отримана інформація щодо участі в протиправній діяльності окупаційного органу влади громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перейшов на бік ворога у період воєнного стану та зайняв посаду «исполняющего обязяности полицейского изолятора временного содержания задержаных и арестованых лиц Управлення внутренних дел временной гражданской администрации Харьковской области»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08 червня 2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 , повідомив, що під час окупації Куп`янського району російськими військами, він добровільно пішов працювати до відділу поліції, створеному окупаційною владою, де під час роботи бачив ОСОБА_8 , якого він впізнав на фото №2, який також працював у цьому відділі, а саме у конвої;

- рапортом старшого оперуповноваженого 7-го управління (з обслуговування Харківської області) ДСР НП України, відповідно до якого, під час проведення фільтраційних заходів на деокупованій території Куп`янського району Харківської області було встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з липня по вересень 2022 року на території Куп`янського району Харківської області працював в незаконно створеному правоохоронному органу при окупаційній адміністрації держави агресора російської федерації, а саме в так званому «Управлении внутренних дел Военно-гражданскої администрации Харьковской области» на посаді «полицейского изолятора временного содержания задержаных и арестованых лиц Управлення внутренних дел временной гражданской администрации Харьковской области»;

- копією трудового договору укладеного між ОСОБА_8 та «временной гражданской администрацией Харьковской области» про прийняття на роботу останнього на посаду «полицейского изолятора временного содержания задержаных и арестованых лиц Управлення внутренних дел временной гражданской администрации Харьковской области»

- копією наказу «Управления внутрих дел военно-гражданской администрации Харьковской области» про призначення ОСОБА_8 на посаду «помощника дежурного групы режима ізолятора временного содержания подозреваемых и обвеняемых Отдела полиции № 1 (дислокація г. Купянск)»

- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 14.07.2023, відповідно до яких свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 впізнали ОСОБА_8 , як особу, яка працювала «милиционером» в Куп`янському СІЗО;

- копією службового посвідчення виданого 09.11.2021 ДУ «Диканівська виправна колонія № 12», відповідно до якого ОСОБА_8 має спеціальне звання «молодший сержант внутрішньої служби»;

- та іншими доказами, що були надані суду та досліджені у судовому засіданні, які, хоча й не мають доказів стосовно обставин та подій, але підтверджують належність і допустимість вищевказаних доказів.

Аналізуючи в сукупності перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, колегія суддів за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.111 та ч. 7 ст.111-1 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, а також у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території. Підстав для визнання недопустимими чи неналежними доказами наведених вище доказів, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їхні наслідки, фактичні обставини провадження, особу винного його вік, сімейний стан, відсутність даних щодо попередніх притягнень до адміністративної та кримінальної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, у зв`язку з чим, на підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей закону, якими передбачене покарання за вчинені кримінальні правопорушення, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю та з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та буде відповідним скоєному.

Оскільки обвинуваченим скоєно сукупність злочинів, слід застосувати норми ст. 70 КК України, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначивши остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 засуджується за вчинення особливо тяжких злочинів, має спеціальне звання «молодший сержант внутрішньої служби», тому на підставі ст. 54 КК України необхідно позбавити його цього звання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-374, 376, 392-395 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_8 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч.2 ст. 111 КК України та призначити покарання:

- за ч. 7 ст. 111-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування строком на 12 (дванадцять) років та з конфіскацією всього майна, що належить на праві власності засудженому;

- за ч. 2 ст. 111 КК України у вигляді позбавлення волі, строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна, що належить засудженому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування строком на 12 (дванадцять) років та з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_8 спеціального звання «молодший сержант внутрішньої служби».

Строк відбування основного покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 у порядку виконання цього вироку, після набрання ним законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку у законну силу залишити тримання під вартою.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3