Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2319/24
Провадження №: 1-в/332/162/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

заступника начальника ЗРВ ФДУ

«Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя подання заступника начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області погодженого начальником Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого професійно технічну освіту, не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області за погодженням начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду із поданням про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX відносно ОСОБА_5 . В обґрунтування подання зазначено про те, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 , ст. 190 ч.1 КК України, та призначено покарання за ст. 389 ч.2 КК України у виді одного року обмеження волі, за ст. 190 ч. 1 КК України у виді одного року обмеження волі. На підставі ст. 70 ч.1 КК України визначено покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 1 року 1 місяця обмеження волі . На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2023 у вигляді 160 годин громадських робіт , що за ст. 72 КК України відповідає 20 дням обмеження волі , визначивши обвинуваченому покарання у вигляді одного року, одного місяця та 20 днів обмеження волі.. Вирок набрав законної сили 15.08.2024 та 22.08.2024 року надійшов на виконання до Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області. 09 серпня 2024 року набув чинності Закон «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ. На підставі якого засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння, так як сума, спричинена ним матеріальної шкоди за ч. 1 ст. 190 КК України становить 2768 грн. 53 коп. В іншій частині вирок залишити без змін.

Перед початком судового засідання представник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області надав заяву про розгляд подання без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Представник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області у судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити з підстав вказаних у ньому.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 , ст. 190 ч.1 КК України, та призначено покарання за ст. 389 ч.2 КК України у виді одного року обмеження волі, за ст. 190 ч. 1 КК України у виді одного року обмеження волі. На підставі ст. 70 ч.1 КК України визначено покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 1 року 1 місяця обмеження волі . На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2023 у вигляді 160 годин громадських робіт , що за ст. 72 КК України відповідає 20 дням обмеження волі , визначивши обвинуваченому покарання у вигляді одного року, одного місяця та 20 днів обмеження волі.. Вирок набрав законної сили 15.08.2024 та 22.08.2024 року надійшов на виконання до Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.

Сума завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди у наслідок заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою на момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення - 07.04.2024 року становила 2768 грн. 53 коп.

Відповідно до ч. 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028 грн., 50 відсотків його розміру становлять 1514 грн.

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, розмір вартості заволодіння чужим майном, з якого наставала кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 3028 грн. (1514,00 грн. х2 =3028 грн.).

Згідно із ч. 1 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

У відповідності до ч. 6 ст. 3 цього Кодексу, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зокрема цим законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, вартість майна якої на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 278/1566/21 (постанова від 07.10.2024) дійшла висновку, що питання, які виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, сума завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди у наслідок заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою на момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення - 07.04.2024 року становить меншу суму за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на норми ст. 58 Конституції України, ст. 3 та ст.5 КК України, діяння за ст. 190 КК України, за вчинення якого ОСОБА_5 був визнаний винним, не підпадає під кримінально карне діяння, передбачене Особливою частиною КК України за яке останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку з набуттям чинності Закону, який скасовує кримінальну відповідальність за вищевказане діяння.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України через усунення караності вчиненого ним діяння суд вважає необхідним привести у відповідність до вимог законодавства вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2024 року в частині призначення остаточного покарання наступним чином.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України та призначити йому покарання за ст. 389 ч.2 КК України у виді одного року обмеження волі, у зв`язку із чим, ч. 1 ст. 70 КК України не застосовувати.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2023 у вигляді 160 годин громадських робіт, що за ст. 72 КК України відповідає 20 дням обмеження волі, із призначенням йому покарання у вигляді одного року та 20 днів обмеження волі.

Керуючись ст.ст. 3,5,74 КК України, Законом України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. 537 КПК України суд -

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області погодженого начальником Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого професійно технічну освіту, не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 звільнити від відбування покарання призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2024 року за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2024 року.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України із призначенням йому покарання за ст. 389 ч.2 КК України у виді одного року обмеження волі, у зв`язку із чим, ч. 1 ст. 70 КК України не застосовувати.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2023 у вигляді 160 годин громадських робіт, що за ст. 72 КК України відповідає 20 дням обмеження волі, із призначенням йому покарання у вигляді одного року та 20 днів обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1