печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000047 від 18.01.2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000047 від 18.01.2024 року та зобов`язання вчинити дії.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів скарги, вона подана адвокатом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на підтвердження своїх повноважень надав копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої (правової) допомоги від 09.04.2024 року серії СВ № 1084572, виданого на підставі договору про надання правової допомоги № 09/01-2024/1 від 09.01.2024 року.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Рішенням № 62 від 02.08.2022 року «Про затвердження роз`яснення щодо підстав представництва адвокатом клієнта в суді» Рада адвокатів України Національної асоціації адвокатів України керуючись статтями 55, 57 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Положенням про Раду адвокатів України, Регламентом Ради адвокатів України затверджені роз`яснення щодо підстав представництва адвокатом клієнта в суді.

Так, відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правничої допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частина 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» регламентує вичерпні випадки надання правової допомоги адвокатом без укладення договору в письмовій формі.

Системний аналіз частини 1 статті 26 та частин 1 і 2 статті 27 профільного Закону дозволяє зробити висновок про те, що надання правової допомоги адвокатом без укладення договору в письмовій формі, зокрема, лише на підставі доручення чи ордеру, не допускається, окрім випадків, передбачених частиною 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Проте адвокатом, в порушення вимог ст. 50 КПК України, та роз`яснень наданих Радою адвокатів України у Рішенні № 62 від 02.08.2022 року «Про затвердження роз`яснення щодо підстав представництва адвокатом клієнта в суді» не надано відповідного договору на підтвердження своїх повноважень представника (захисника), що позбавляє слідчого суддю встановити статус особи, яка звертається до слідчого судді, як представника (захисника).

Разом з тим, наведений недолік позбавляє слідчого судді можливості перевірити, що скаргу подала особа, яка має на це право, а також перевірити дійсне волевиявлення скаржника на подання такої скарги, зокрема перевірити строк дії договору або доручення.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належать здійснення у порядку передбаченому, КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали скарги підлягають поверненню з роз`ясненням, що повернення скарги, згідно із ч. 7 ст. 304 КПК України, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000047 від 18.01.2024 року, - повернути особі, яка її подала.

Слідчим суддею роз`яснюється, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1