Справа № 201/8909/20
Провадження № 1-кп/204/764/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

за участю представника потерпілих: ОСОБА_6 ,

за участю захисника: ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні, обвинувального акту по кримінальному провадженню №0000611 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.5 ст.27 п.п.1,5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3,5 ст.27 п.п.1,5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000611 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.5 ст.27 п.п.1,5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3,5 ст.27 п.п.1,5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні надав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 оскільки ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому вказаного запобіжного заходу, не змінилися. Тобто залишилися ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному проваджені та вчинити інше кримінальне правопорушення, також надав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 оскільки ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому вказаного запобіжного заходу, не змінилися. Тобто залишилися ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному проваджені та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_7 , в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного у вигляді тримання щодо обвинувачених, зазначив, що ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні є недоведеними та жодним чином необґрунтованими. Крім того, вказав, що обвинувачені тривалий час перебувають під вартою, тому існує достатньо підстав для визначення застави або зміни їм запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, а у разі задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених просить визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений ОСОБА_12 , в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного у вигляді тримання, підтримав думку захисника.

Обвинувачений ОСОБА_9 , в в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного у вигляді тримання, підтримав думку захисника.

Представник потерпілих - захисник ОСОБА_6 , підтримала клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинувачених.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, суд вважає, за необхідне задовольнити клопотання прокурора. При цьому суд враховує наступне.

Відповідно до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що в останнє ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 12.08.2024 року відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_9 продовженно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.10.2024 року. До спливу визначеного ухвалою суду строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою судове провадження не може бути закінченим.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, колегія судів враховує, що ОСОБА_13 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті. Ризики, на які посилається прокурор, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, не змінилися та продовжують існувати, що вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а саме, те що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному проваджені та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції».

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, колегія судів враховує, що ОСОБА_9 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті. Ризики, на які посилається прокурор, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, не змінилися та продовжують існувати, що вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а саме, те що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному проваджені та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції».

Разом з цим, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

Також, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, колегія судів не автоматично, а перевіривши обґрунтованість підстав для його застосування, виконуючи функцію суворого судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у статті 29 Конституції України, прийшов до висновку про обґрунтованість продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, з наведенням відповідних мотивів прийнятого рішення.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, колегія судів вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.

Будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, та на переконання колегії суддів, буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів, зважаючи на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення з корисливих мотивів, направленого проти життя осіб та вчиненого способом небезпечним для життя багатьох осіб, з урахуванням обставин інкримінованого останнім злочину, з огляду на положення ч.4 ст. 183 КПК України, вважає за неможливе, у даному випадку, визначати розмір застави обвинуваченим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 314-316, 369-371 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.5 ст.27 п.п.1,5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України до 23 листопада 2024 року.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3,5 ст.27 п.п.1,5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України до 23 листопада 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3