Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1483/20

Номер провадження: 1-кс/511/162/24

21 жовтня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області заяву ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_1 , який розглядає його заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 1-кп/511/16/24, справа №511/1483/20 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З 26.08.2020 року в провадженні Роздільнянського районного суду перебуває кримінальне провадження 1-кп/511/21/23, справа №511/1483/20 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ справа перебуває у провадженні судді Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_6

19.02.2024 року від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшла заява про відвід головуючої по справі судді ОСОБА_6 на підставі ст.75 КПК України .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ заява про відвід передана у провадженні судді Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

На адресу суду заявником ОСОБА_5 подано заяву про відвід судді ОСОБА_1 яка мотивована тим, що суддя ОСОБА_1 виконував обов`язки слідчого судді та приймав процесуальні рішення по справі №511/2467/21 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000302 по якому ОСОБА_5 є потерпілою особою.

В судовому засіданні ОСОБА_5 раніше підтримував заяву про відвід головуючому судді. В подальшому в судове засідання 21.10.2024 року в судове засідання не з,явився , суду причину своєї неявки не повідомив.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 (дистанційно) також підтримав заяву ОСОБА_5 про відвід судді. В судове засідання 21.10.2024 року не з,явився , повідомлявся нележним чином . Надав заяву про відкладення розгляду справи .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви судді ОСОБА_1 про самовідвід , мотивуючи свою згоду тим , що заява вмотивована та розглядається незалежно від явки сторін .Що стосується заяви ОСОБА_5 про відвід судді , який розглядає відвід судді ОСОБА_6 - не передбачено чинним законодавством , а тому необхідно в задовленні відмовити.

Суддя ОСОБА_6 повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду кримінального провадження . Її неявка не перешкоджає розгляду вказаного клопотання.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення самовідводу судді ОСОБА_1 .

Суд надавши можливість висловити кожному учаснику процесу свою думку,, принявши до уваги їх думку , щодо заявленого відводу та самовідводу , давши оцінку його обгрунтованості та законності, прийшов до висновку, що заява ОСОБА_5 щодо відводу судді ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з огляду на наступне не передбачено чинним законодавством , а тому необхідно в задовленні відмовити. Натомість підлягає задоволенню заява судді ОСОБА_1 щодо самовідводу.

На підставі ст.81 ч.1 КПК України у разі заявлення відводу (самовідводу) слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку , встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

З аналізу параграфу 6 Глави 3 КПК України вбачається, що суддя, при розгляді питання відводу судді (слідчому судді), не здійснює повноважень судді у цьому кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Заява про відвід розглядається в порядку ст.ст. 80,81 КПК України , при цьому, нормами КПК України не передбачено заявлення відводу судді, який розглядає заяву про відвід.

Така позиція суду узгоджується з висновком Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеного у роз`ясненнях від 16.06.2016 року , відповідно до якого заявлення відводів судді, який розглядає відвід судді, а отже, не здійснює повноваження судді в даному кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні, КПК України не передбачено. Заявлення такому судді відводів можна розцінювати як зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, та діючи відповідно до ч. 4 ст.81 КПК України, залишати такі заяви без розгляду.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, вважаю за необхідне заявлений відвід судді ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" від 28.10.1998р. у справі "Веттштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб з цього приводу уникнути можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язанні між собою ("Пуллар проти Сполученого Королівства" і "Томанн проти Швейцарії", а також "Екедемі Трейдинг Лтд" та інші проти Греції" і "Дактарас проти Литви").

Суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" за ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і засад судочинства.

Суддя звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватись навіть гіпотетичної можливості впливу на суд, що Європейським судом іноді визнається достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (рішення у справах Белілос проти Швейцарії, Очолан проти Турції). Європейський суд застерігає, що навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд (рішення у справах Ферантелі та Сантанджело проти Італії, Хаусчілдт проти Данії).

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків …".

Приймаючи до уваги, що у сторони по справі виникла недовіра до судді ОСОБА_1 , і фактично обвинувачений звинувачує суддю в одностороності та упередженності , зловживанні владою, суддею ОСОБА_1 по справі було заявлено самовідвід .

Суддя мотивує своє рішення тим, що законних, саме законних та обгрунтованих підстав для задоволення відводу судді ОСОБА_1 не має.

З метою усунення будь яких сумнівів у неупередженності та не довірі обвинуваченого до судді , з урахуванням інформації наданої обвинуваченим щодо виконання обов.язків слідчого судді ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне задовольнити заявлений самовідвід , що виключить у ОСОБА_5 будь-які сумніви .

Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 КМ РЄ.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , практикою ЄСПЛ, ст.ст. . 75, 80, 81 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_1 в межах розгляду заяви ОСОБА_5 про відвід головуючого по справі судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженню 1-кп/511/16/24, справа №511/1483/20 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України - залишити без розгляду.

Задовольнити заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід по кримінальній справі № 1-кп/511/16/24, справа №511/1483/20 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України та передати матеріали зазначеного кримінального провадження в канцелярію суду для перерозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_1