Справа № 191/1921/24
Провадження № 1-кп/191/190/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000313 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, працює токарем на ПАТ «Славгородський арматурний завод», неодружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи умисно, не маючи на підставі ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовка та мобілізацію» поважних причин неприбуття, звільнення чи відстрочки від. призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період, переслідуючи мету ухилення від її проходження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи належним чином ознайомлений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, па особливі їй період, в подальшому у визначений в повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився.

Так, ОСОБА_4 , відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (із змінами і доповненнями станом па 14.04.2022) є військовозобов`язаним, тобто особою, яка перебуває у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у термін, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших формувань, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543 - XII від 21 жовтня 1993 року (зі змінами за доповненнями станом на 01.04.2022 року) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-1X, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757-2022. затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-1X. Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року №2915- IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023. затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року №3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року №3275-1X, Указом від 6 листопада 2023 року №734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року №3429-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1,17,20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено проведення загальної мобілізації протягом 90 діб на території Дніпропетровської області. Відповідно до вказаного Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної Гвардії України, Служби Безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених з мобілізаційними планами.

Місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку: своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти у військові частини: здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову служб), їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної Гвардії України, Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , Державної служби спеціального зв`язку та захист) інформації України, інших військових формувань України.

З метою якісної підготовки та організаційного проведення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), підлягав призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної НОМЕР_1 у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

20 березня 2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_4 пройшов медичний огляд, де рішенням військово-лікарської комісії його було визнано придатним за станом здоров`я для проходження військової служби на підставі графи II Розладу хвороб.

20 березня 2024 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_4 перебував в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , де відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було запропоновано отримати повістку про необхідність прибуття о 08.00 годині 22 березня 2024року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправлення у військову частину, але ОСОБА_4 відмовився отримувати вказану повістку, у зв`язку з чим був складений АКТ про відмову отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де під підпис ОСОБА_4 було роз`яснення про настання правових наслідків за відмову виконання законних вимог начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил військового обліку та мобілізації.

Однак, ОСОБА_4 , у вказаний працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 день, тобто 22 березня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних на те причин не прибув, та жодних обставин неприбуття не повідомив, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто порушив порядок комплектування Збройних Сил України та не виконав загального обов`язку щодо відбування військової служб під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших створених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення. посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає - підготовку громадян до військової служби; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби: виконання військового обов`язку в запасі та інше.

Відповідно до п.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибути за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, ІНФОРМАЦІЯ_5 , Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та. резервістів).

Військовозобов`язаний ОСОБА_4 , діючи умисно, не маючи на підставі ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію поважних причин неприбуття, звільнення чи відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період, переслідуючи мету ухилення від її проходження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи належним чином ознайомлений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в подальшому у визначений в повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому в порядку ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому статтями 468, 469, 472 КПК України, 30.04.2024 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст.336 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ст.336 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди є: для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України. Обвинувачений розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статей 468 та 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та Кримінального кодексу України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні також просив угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе повністю винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник підтримала позицію обвинуваченого та просила затвердити укладену угоду.

Суд шляхом заслуховування думки сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Речові докази та витрати по справ відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.314, 369, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити по кримінальному провадженню №0000313 угоду про визнання винуватості від 30.04.2024 року, укладену між прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим (підозрюваним на час укладання) ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, з урахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.2 ст.473 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити сторонам, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Крім того, роз`яснити, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_1