Справа № 562/3013/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 року Слідчий суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунові клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , звернулася з клопотанням до слідчого судді в рамках кримінального провадження №000343,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 03 вересня 2024 року до відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області надійшов рапорт начальника СРПП відділення поліції №6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 про те, що в ході проведення профілактичних заходів у сфері незаконного обігу зброї та боєприпасів було встановлено, що громадянин ОСОБА_6 зберігає за місцем свого проживання боєприпаси, зокрема, патрони.

Відповідні відомості по даному факту 03 вересня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000343за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України.

Згідно рапорта начальника СРПП відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 від 03.09.2024, в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що громадянином ОСОБА_6 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

09 вересня 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2024 року, в рамках кримінального провадження №000343 від 03 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 46 предметів, зовні схожих на набої, які поміщені до сейф-пакету Національна поліція України №CRI 1176826 та постановою слідчого визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів, зокрема, запобігання можливості переховування, пошкодження, зникнення, знищення, відчуження слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий СВ відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, просить клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою слідчого СВ відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліціїГоловного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 09 вересня 2024 року 46 предметів, зовні схожих на набої, які поміщено до сейф-пакету Національна поліція України № CRI 1176826, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №000343 від03 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та /або зберегли на собі його сліди.

Враховуючи, що вилучене майно має суттєве значення для проведення подальшого досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та буде використане як докази факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх переховування, пошкодження, зникнення, знищення, відчуження, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання про арешт майна задовольнити.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Накласти арешт на 46 предметів, зовні схожих на набої, які поміщено до сейф-пакету Національна поліція України № CRI 1176826, - із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню. На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя