Справа № 355/1979/24
Провадження № 1-кп/355/203/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року року Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481 від 04.04.2023 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Баришівка, Київської області, українець, громадянин України, працює на посаді номера обслуги ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , шпк-молодший сержант, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2024 року до Баришівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатком у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 07.10.2024 року, за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні, вважає, що підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту немає, кримінальне провадження підсудне Баришівському районному суду Київської області.

Потерпілий ОСОБА_4 проти призначення справи до розгляду не заперечує. Претензій ні матеріального ні морального характера до обвинуваченого ОСОБА_5 не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник не заперечують проти призначення справи до розгляду.

Крім того, прокурор звернулася з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, на підставі яких ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора і просив замінити його підзахисному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що є підставою для зміни запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, підтримавши думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що підстав для повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування немає.

Підстав для закриття кримінального провадження немає, обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Баришівському районному суду Київської області.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні суддею однособово, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України відсутні.

Так, суд вважає з урахуванням вищевикладеного необхідним призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника, свідків.

Під час підготовчого судового засідання прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , мотивуючи свою позицію тим, що ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою відповідно до вимог п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2.знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4.перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5.вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Крім того, як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку (рішенні ЄСПЛ в справі «Тодоров проти України»).

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає таких обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та вважає недоцільним продовжувати строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, суд вважає, що такі доводи не обґрунтовані, є лише припущеннями, прокурором не було надано переконливих доказів на підтвердження ризику ухилення обвинуваченого від суду та можливості впливу на потерпілого та свідків.

Захисник ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

Як вбачається із ст. 194 ч. 7 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілому повністю відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, претензій до обвинуваченого потерпілий не має.

Таким чином, з урахуванням особи обвинуваченого не можна погодитись з тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 не зможе запобігти зазначеним прокурором ризикам.

Також слід зазначити, що тяжкість інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд погоджується з думкою захисника, що в даному конкретному випадку можливо застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Європейський суд з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справі «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року визначив, що тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне замінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Враховуючи викладене, керуючись статтями ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196-197, 314,315,331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначити до розгляду в відкритому судовому засіданні в приміщенні Баришівського районного суду Київської області на 10 год. 00 хв. 13.12. 2024 року.

В судове засідання викликати прокурора, захисника, потерпілого, обвинуваченого.

Зобов`язати Броварський районний відділ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області (пл. Миру, № 1, смт. Баришівка, Київська обл., 07501) скласти та подати до суду в строк до 15.12. 2024 року досудову доповідь щодо обвинуваченого

Клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 - строком на 2 (два) місяці.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до Баришівського районного суду, повідомляти прокурора про зміну місця свого проживання, утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання умов особистого зобов`язання до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладене грошове стягнення в розмірі 0,25 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, обвинуваченому та захиснику негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 05.12.2024 року.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1