ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0001811 від 27.07.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, відповідно до ст. 89 КК України, військовослужбовця В/ч НОМЕР_1 , який проходить службу на посаді солдата,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

з участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на зберігання та носіння холодної зброї, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці та часу, в невстановлений спосіб незаконно придбав предмет, виготовлений по типу ножа, який в подальшому незаконно носив при собі до моменту проведення огляду місця події 27.07.2024 року, близько 00 год. 07 хв., за адресою: АДРЕСА_2 у ході проведення якого в останнього за спиною було виявлено та вилучено металевий предмет, який згідно висновку експерта являється клинковою холодною зброєю колюче-ріжучої дії.

Тобто, ОСОБА_3 , визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, підтвердив вище зазначені обставини. Пояснив, що він є військовослужбовцем, останнім часом, під час прогулянок, за спиною носив ніж для самозахисту, але про те що він є холодною зброєю не знав. 27.07.2024 року, близько 00 год. 07 хв., за адресою: АДРЕСА_2 його зупинили працівники поліції і вилучили цей ніж, який після проведення експертизи було визнано холодною зброєю. У вчиненому щиро розкаюється.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який в силу ст. 89 КК України, судимий не був, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

По справі проведено експертизу за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази по справі: ніж знищити, оптичний диск DVD-R з записом з портативного відео реєстратора залишити в матеріалах провадження.

Матеріали досудового провадження № 0001811 долучити до матеріалів судового провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 3029,12 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1