Справа № 203/6633/24
Провадження № 1-кс/0203/3902/2024
УХВАЛА

21 листопада 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, про відмову у задоволенні клопотання від 27.10.2024 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0000283,

встановив:

18.11.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулись ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі заявники, скаржники) із скаргою на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, про відмову у задоволенні клопотання від 27.10.2024 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0000283, в якій заявники просять суд:

- скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, від 27.10.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000283 від 04.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В обґрунтування вимог скарги заявники зазначили, що слідчим була прийнята невмотивована постанова, та слідчий вкотре проігнорував судові рішення з аналогічного питання. Заявники вважають абсурдним твердження слідчого про відсутність шкоди. Обмежено придатна особа може опинитися в бойовій обстановці на передовій лінії фронту і піддатися надмірному ризику, можуть настати смерть або отримання тяжких тілесних ушкоджень, така особа може з акуборотравмою потрапити до лікарень, а тому настання шкоди такій особі є очевидним.

З огляду на викладене, заявники звернулися до суду із скаргою на постанову слідчого.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 18.11.2024 року, судову справу №203/6633/24, провадження №1-кс/0203/3902/2024, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та передано судді канцелярією суду 19.11.2024 року.

Ухвалою суду від 19.11.2024 року було відкрито провадження у справі за скаргою та призначено розгляд скарги до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, зобов`язано відповідальних осіб надати суду для огляду у судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000283 від 04.07.2022 року.

У судове засідання, призначене на 21.11.2024 року, учасники справи не з`явились.

Заявник подала до суду письмову заяву про розгляд скарги за відсутності заявників, підтримала вимоги скарги у повному обсязі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань щодо участі у судовому засіданні до суду не надсилав.

Слідчий не виконав вимоги ухвали суду від 19.11.2024 року в частині надання матеріалів кримінального №0000283 від 04.07.2022 року.

Суд на підставі положень ст. ст. 107, 138, 306 КПК України розглянув скаргу за відсутності слідчого за наявними у скарзі матеріалами та без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що на досудовому розслідуванні у Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000283.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, від 27.10.2024 року про відмову у задоволенні клопотання було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 25.10.2024 року у кримінальному провадженні №0000283 від 04.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

За змістом вказаної постанови слідчий з-поміж іншого зазначив, що на його адресу надійшло клопотання ОСОБА_4 від 25.10.2024 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000283 від 04.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України. Слідчий послався на положення ст. 55 КПК України та зазначив, що у ході здійснення досудового розслідування у рамках кримінального провадження №0000283 від 04.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, встановлюється ймовірність завдання відповідної шкоди.

Суд зазначає, що згідно з частинами 1, 3, 5 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Згідно з пунктами 5, 18 частини 1 статті 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до положень статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Відповідно до положень пункту 5 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Так, частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з положеннями частини 2 статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз викладених вище норм КПК України, а також встановлених обставин скарги, дає суду підстави для висновку про те, що оскаржувану постанову слідчого не можна вважати вмотивованою. Оскільки, як пояснила заявник, підставами для реєстрації кримінального правопорушення були, зокрема, факти того, що ОСОБА_4 є обмежено придатним до військової служби та незаконними діями посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 було створено реальну загрозу його життю та здоров`ю, чого слідчий не бере до уваги та не мотивує викладені ним підстави відмови у визнанні заявника потерпілим, яких би слідчий дійшов, аналізуючи норми КПК України. При цьому посилання у постанові на те, що у ході досудового розслідування встановлюються підстави для визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні є безпідставними, бо кримінальне провадження триває з 04.07.2022 року.

Також в оскаржуваній постанові слідчий не аналізує вимоги клопотання заявника та обставини кримінального провадження в їх сукупності, з урахуванням проведених ним слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій у кримінальному провадженні. Натомість слідчий посилається на положення ст. 55 КПК України та зазначає, що під час досудового розслідування кримінального провадження ним встановлюється ймовірність завдання шкоди.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги заявників та скасування оскаржуваної постанови як невмотивованої, зобов`язання слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 25.10.2024 року про залучення як потерплого до кримінального провадження №0000283.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, про відмову у задоволенні клопотання від 25.10.2024 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0000283, задовольнити повністю.

Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 27.10.2024 року у кримінальному провадженні №0000283.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 25.10.2024 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000283, в порядку, визначеному ст. 220 КПК України.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1