ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №945/407/24
Провадження №1-кп/477/312/24
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

13 листопада 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 (не з`явилася),

її представника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

під час розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000290, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Жовтневому районному суді Миколаївської області перебуває зазначене кримінальне провадження, в якому обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін якого спливає 14 листопада 2024 року.

Прокурор подав чергове клопотання про продовження цієї міри запобіжного заходу строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання вказав, що обвинувачений може переховуватися від суду незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що той вчинив умисно особливо тяжкий злочин, за яке може бути призначено покарання від 10 до 15 років, під час досудового розслідування погрожував свідку ОСОБА_8 , а оскільки він проходить військову службу, то є небезпека вчинення ним військових злочинів, передбачених ст.ст. 407, 408 КК України.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що не має ніякого умислу переховуватися від суду, тому просив обрати йому домашній арешт. Зазначив також, що проходить військову службу в лавах Збройних сил України за контрактом, у нього хороша репутація, причин впливати на свідків у нього немає і фактів протиправного спілкування з потерпілою не надано.

Захисник також заперечував проти задоволення клопотання, вказавши що вина ОСОБА_4 будь-яким вироком суда не доведена, тому безпідставно тримати його під вартою без доведення вини та без судового рішення. Також вказав, що той

від слідства не переховувався, проходить військову службу в Збройних силах України, самостійно з`явився на допит до органу слідства. Будучи обвинуваченим він не має умислу переховуватися від суду, а навпаки брати участь в судовому розгляді та довести свою невинність. Він вже тривалий час утримується під вартою, тому захисник просив обрати йому більш м`яку міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою у виді домашнього арешту.

Представник потерпілої наполягали на продовженні обвинуваченому тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризи, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши клопотання та матеріали провадження, суд встановив наступне та прийшов до таких висновків.

27 вересня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 115 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРДР під № 000290.

02 жовтня 2023 року слідчим суддею Центрального районного суду м.Миколаєва йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який потім на досудовому слідстві був продовжений ухвалами слідчого судді того ж суду від 23 листопада, 20 грудня 2023 року та 15 лютого 2024 року, а потім і ухвалами Жовтневого районного суду Миколаївської області під час судового розгляду, і останньою від 16 вересня 2024 року з кінцевим терміном дії запобіжного заходу по 14 листопада 2024 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Обираючи міру запобіжного заходу слідчий суддя визнав, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України: що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчини інший злочин. При подальшому продовження строку дії запобіжного заходу судом було підтверджено. Що ризики продовжують існувати.

ОСОБА_4 підозрюється у скоєні злочину, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, тому, усвідомивши призначення такого суворого покарання, у разі підтвердження його вини, може переховуватися від суду, а також неправомірно впливати на свідків з метою зміни їх показів на його користь, зокрема, як було встановлено слідчим суддею при обранні міри запобіжного заходу: свідок ОСОБА_8 повідомляв, що ОСОБА_4 погрожував йому вбивством. Крім того, допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_8 також повідомив, що після виявлення трупу потерпілого в садовому товаристві, ОСОБА_4 за допомогою зв`язків своєї матері намагався уникнути відповідальності.

Також, існують ризики, що ОСОБА_4 , який проходить службу в лавах Збройних сил України, маючи зброю, з метою уникнення покарання або з інших мотивів, вчинить військові правопорушення, в тому числі й кримінальні, передбачені ст.ст. 407, 408 КК України.

Суд знаходить, що такі ризи є реальними, оскільки в Україні з 24 лютого 2022 року відбуваються бойові дії з російськими збройними формуваннями і ОСОБА_4 бере в них участь, тобто користується бойовою зброєю та має можливість залишити місце служби або місце бойових дій з метою переховування та уникнення покарання у разі визнання його винним, а також і незаконо впливати на свідків чи потерпілу.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися підстави для обрання такого запобіжного заходу та не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання йому цього запобіжного заходу.

За підтвердження існування вказаних ризиків суд не вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе гарантувати його переховування від суду або ж вчинення нових злочинів, тому клопотання його та клопотання його захисника про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає. До того ж, як і зазначалося раніше судом в попередніх ухвалах про продовження дії запобіжного заходу, не було визначено та повідомлено за якою адресою він може виконувати цю міру запобіжного заходу, оскільки до вступу до Збройних сил України проживав на квартирі, яка була орендована, а на тепер ні він, ні його сім`я, там не мешкають. Нової адреси проживання його сім`ї не повідомлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 199, 331, 369-373, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Строк дії ухвали по 11 січня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим з часу її отримання.

В засіданні було проголошено резолютивну частину ухвали, її повний текст складено на 14 листопада 2024 року для оголошення о 16:40.

Суддя ОСОБА_1