В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1107/24

18 вересня 2024 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани матеріали кримінального провадження № 0000108 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Богородчани, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, одруженої, вчителя Підгірської гімназії, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Зокрема, ОСОБА_6 поставлено у вину те, що 25.06.2024, близько 20 год.50 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки Volkswagen Polo, р.н.з АТ 7370НТ, рухалась ділянкою автомобільної дороги Н09 «Мукачево-Львів» у с.Діброва у напрямку селища Богородчани та наблизилась до нерегульованого перехрестя із другорядною дорогою ліворуч, через яку здійснюється заїзд до ГВК «Діброва». В цей час по дорозі у зустрічному для ОСОБА_6 напрямку автомобілем марки Volkswagen Passat р.н.з. НОМЕР_1 рухався водій ОСОБА_7 у супроводі пасажира ОСОБА_5 .

Коли водій ОСОБА_7 наблизився до вказаного перехрестя, ОСОБА_6 , не зупиняючи свого транспортного засобу Volkswagen Polo для того аби надати перевагу у русі автомобілю марки Volkswagen Passat під керуванням ОСОБА_7 , який продовжував рух головною дорогою, виїхала на смугу зустрічного руху та допустила зіткнення із автомобілем Volkswagen Passat. При цьому ОСОБА_6 допустила порушення п.1.10, 2.3 п.б,д, 2.9 ПДР, а також не забезпечила виконання п.10.1., 12.1, 12.3 ПДР.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки Volkswagen Passat ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді закритого перелому правої плечової кістки в нижній третині, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

Зазначеними діями ОСОБА_6 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України.

У судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_5 відповідно до ст. 471 КПК укладена угода про примирення. Згідно з угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої. Зокрема ОСОБА_6 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України та відшкодувала у повному обсязі заподіяну майнову та моральну шкоду.

Сторонами при затвердженні угоди обумовлено, що обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку та відшкодування витрат на проведення медичного огляду і лікування. Обставин які би обтяжували покарання у кримінальному провадженні не встановлено.

Сторони погодили, що з урахуванням вимог ч.1 ст.69 КК України обвинуваченій слід призначити більш м`який вид основного покарання, ніж передбачено санкцією ст. 286-1 ч.1 КК України, та визначити його у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 грн. Додаткове покарання слід призначити у межах санкції ст.286-1 ч.1 КК України позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до нетяжких злочинів.

Сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України. Прокурор не заперечив проти можливості затвердження поданої суду угоди між сторонами, вказав, що вона не суперечить суспільному інтересу.

Крім того, суд переконався, що обвинувачена цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, а потерпіла положення п.2 ч.1 ст.473 КПК України і обоє діють при укладенні угоди добровільно.

Також судом встановлено, що сторони розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди.

Оцінивши подану угоду, перевіривши її на відповідність вимогам закону, суд констатує, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, умови угоди не суперечать також інтересам суспільства, не порушують прав свобод чи законних інтересів сторін чи інших осіб, а тому така може бути затвердженою.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст.100 КПК України, питання про процесуальні витрати - у порядку ст.124 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.373, ст.374 та ст.475 КПК України,-

ухвалив:

Затвердити угоду від 17 вересня 2024 року у кримінальному провадженні №0000108 про примирення, що укладена між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 68000 грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 10601,92 грн. понесених витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_9 , житель АДРЕСА_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , на які накладено арешт ухвалою слідчого судді Богородчанського районного суду від 27.06.2024 року - повернути власникам (користувачам), скасувавши накладений арешт.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя