Справа № 297/4018/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

24 вересня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000685 від 22.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, 04.12.2023 року судимого Іршавським районним судом Закарпатської області за ст. 126-1 КК України до 200 годин громадських робіт, та 20.05.2024 року судимого Іршавським районним судом Закарпатської області за ст. 390-1 КК України до пробаційного нагляду строком 1 рік та 6 місяців,

встановив:

Заступник начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб без визначення застави.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22 вересня 2024 року близько 20:00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 22.09.2024 року, знаходячись за місцем проживання у будинку АДРЕСА_1 , де на той час знаходився його батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час сварки з останнім схопив кухонний ніж та діючи умисно, з метою заподіяння смерті наніс цим ножем ОСОБА_5 один удар в ділянку грудної клітини справа, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням правої легені, від якого ОСОБА_5 помер на місці події, що підтверджується довідкою судово-медичного експерта № 263 від 23.09.2024 року.

Таким чином, ОСОБА_5 ґрунтовно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

22 вересня 2024 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого 20.05.2024 Іршавським районним судом Закарпатської області за ст. 390-1 КК України до 1 року 6 місяців пробаційного нагляду, було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23 вересня 2024 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 22.09.2024 року, протоколом затримання ОСОБА_5 , протоколами допиту свідків та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України одним із видів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження є застосування запобіжних заходів.

Стаття 176 КПК України визначає, що до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та невчиненням ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідків, або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

Відповідно до ст. 177 КПК України з метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ільйков проти Болгарії» від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

2. Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_5 зможе координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудового розслідування.

Аналогічним чином ОСОБА_5 може незаконно впливати на понятих, які брали участь

у слідчих діях.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У випадку засудження ОСОБА_5 за вчинення особливо тяжкого злочину, до нього може бути застосовано виключно покарання у вигляді реального позбавлення волі від 7 до 15 років.

Так у ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того, слідство вважає, що так як злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , спричинив загибель людини, а тому, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, визначати розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не потрібно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання, зазначивши, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників справи, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання заперечив, оскільки підозрюваний не заперечує обставини кримінального правопорушення і той факт, що він не збирається перешкоджати досудовому слідству, тому просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобі контролю.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, ствердив, що переховуватися від органів досудового розслідування не буде.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Отже, з метою уникнення такої відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, зазначений в клопотанні ризик, щодо можливості підозрюваного ОСОБА_5 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення вступати у поза процесуальні відносини із свідками і понятими, та схиляти їх до зміни даних слідству показів, що створюватиме загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких, слідчий суддя також вважає обґрунтованим.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя з огляду на вказане вважає необхідним констатувати також особисті обставини життя підозрюваного.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий 04.12.2023 року Іршавським районним судом Закарпатської області за ст. 126-1 КК України до 200 годин громадських робітта 20.05.2024 року за ст. 390-1 КК України до 1 року 6 місяців пробаційного нагляду, неодружений, непрацюючий (а. с. 35, 36-43).

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, слідчий суддя вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком на 60 діб є обґрунтованим.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у злочині, який спричинив загибель батька ОСОБА_5 , не слід визначати розмір застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000685 від 22.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина Українизапобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали закінчується 21 листопада 2024 року о 22:30 годин.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Лайош ГАЛ