УХВАЛА

Іменем України

21.11.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

подане старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 ,

погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 ,

у кримінальному провадженні за №0000024 від 03.01.2024,

стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Гола Пристань Херсонської області, з вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 діб, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 або у ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8».

Як зазначено у клопотанні, 26.10.2023 військовослужбовець за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 .

24.10.2024 зазначеному військовослужбовцю в порядку ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення орган досудового розслідування підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами, які, серед іншого, відображені у матеріалах досудового розслідування, зокрема протоколах допитів свідків та в матеріалах службового розслідування.

Слідчий вказує, що вказаний військовослужбовець обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 сторона обвинувачення вказує, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, про наявність ризику переховуватись від суду свідчить тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (позбавлення волі), а також те, що його місцезнаходження не було невідоме та він був оголошений у розшук. Про наявність ризику незаконного впливу на свідків свідчить те, що свідками вчиненого кримінального правопорушення є військовослужбовці того ж підрозділу зазначеної військової частини. Про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином свідчить можливість вказаного військовослужбовця перешкоджати розслідуванню шляхом неприбуття або несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого чи прокурора, слідчого судді.

Слідчий вважає, що викладені обставини свідчать про неможливість виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вказаним ризикам у разі обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні. Вказав, що просить не вказувати про утримання підозрюваного на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір застави просив не визначати, запобіжний захід просив застосувати в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що вину визнає, на військову службу вступив добровільно, має бажання продовжувати службу. Хотів служити, однак йому не подобалась військова частина, були конфлікти з керівництвом, хоче отримати відношення та проходити службу у іншій частині. Заходів щодо повернення до військової частини не вживав, знайшов роботу. Просив визначити розмір застави.

Захисник у судовому засіданні вказав, що підозрюваний був добровільно мобілізований. Запобіжний захід просив застосувати в межах строку досудового розслідування. Пояснив, що підозрюваний хоче повернутися на військову службу до іншої частини, оскільки за місцем служби мали місце конфлікти з керівництвом. Просив визначити заставу у мінімальному розмірі.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000024 від 03.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

24.10.2024 складене письмове повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення з правою кваліфікацією за ч. 5 ст. 407 КК України, яке 20.11.2024 вручене підозрюваному.

Ухвалою слідчого судді від 05.11.2024 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив злочин, передбачений ч.5 ст. 407 КК України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, при оцінці існуючих ризиків, на які покликались слідчий та прокурор, суд враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

З клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

На переконання слідчого судді, слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, обставини та характер можливого правопорушення, а саме що ОСОБА_5 самовільно залишив місце служби та не повідомляв про місце свого перебування компетентні органи, перебував у розшуку, є підстави припускати, що у разі не застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також зважаючи на те, що свідками вчиненого кримінального правопорушення є військовослужбовці військової частини, у якій проходив службу ОСОБА_5 , отже можливі свідки підозрюваному відомі, тому наявність ризику незаконного впливу підозрюваним на свідків не виключається.

Слідчий суддя також приймає до уваги, що місцезнаходження ОСОБА_5 відоме не було, у зв`язку з чим постановою слідчого від 24.10.2024 він був оголошений у розшук, тому посилання слідчого на наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином шляхом неприбуття або несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого чи прокурора, слідчого судді, вбачається обґрунтованим.

Оцінивши в сукупності додані до клопотання докази, за наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Дані обставини є істотними і такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а тому подане клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо клопотання захисника про визначення розміру застави слідчий суддя зазначає, що з урахуванням приписів п.3 ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. І з огляду на встановлені обставини інкримінованого правопорушення, наявні ризики переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, та продовження кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_5 обвинувачується, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23.12.2024 включно, без визначення застави.

Строк дії ухвали до 23.12.2024 включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 16-45 год 26.11.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1