Провадження №1-кп/447/263/24
Справа №447/2771/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2024 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000143 від 24.09.2024 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Дубова, Стрийського району Львівської області, з середньою освітою, одруженого, є особою, яка досягла пенсійного віку, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 згідно з судовим рішенням у справі №2-901/10 Миколаївського районного суду Львівської області від 21.12.2010, яке набрало законної сили, зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 250 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, щомісячно починаючи з 31.05.2010 року.

Так, ОСОБА_6 будучи працездатним, усвідомлюючи про обов`язок сплати аліментів та про кримінальну відповідальність у разі несплати боргу з аліментів, обізнаним щодо наявності рішення суду про стягнення з нього аліментів та обов`язку виконувати дане рішення, зобов`язаним як батько утримувати доньку, у періоди з 01.01.2019 по 31.09.2019, з 01.11.2019 по 31.11.2019, з 01.03.2020 по 31.06.2020, з 01.08.2020 по 31.01.2021, з 01.04.2021 по 30.04.2021, з 01.07.2021 по 31.09.2021, з 01.12.2021 по 31.06.2022, з 01.09.2022 по 31.09.2022, з 01.11.2022 по 31.11.2022, з 01.01.2023 по 31.05.2023, з 01.07.2023 по 31.05.2024, з 01.07.2024 по 31.08.2024 злісно ухилився від сплати аліментів, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 88547,70 гривень, що сукупно склало суму виплат більше ніж за три місяці, хоча мав реальну можливість до сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання доньки.

Зокрема, ОСОБА_6 у періоди з 01.01.2019 по 31.09.2019, з 01.11.2019 по 31.11.2019, з 01.03.2020 по 31.06.2020, з 01.08.2020 по 31.01.2021, з 01.04.2021 по 30.04.2021, з 01.07.2021 по 31.09.2021, з 01.12.2021 по 31.06.2022, 3 01.09.2022 по 31.09.2022, з 01.11.2022 по 31.11.2022, з 01.01.2023 по 31.05.2023, з 01.07.2023 по 31.05.2024, з 01.07.2024 по 31.08.2024, проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , мав змогу заробляти гроші і сплачувати аліменти, однак злісно ухилився від сплати, оскільки він у вказаний період на лікуванні та на обліку в центрі зайнятості не перебував, не звертався за допомогою з приводу працевлаштування, будь-які кошти, які отримував за цей період, витрачав на власні потреби, не допомагав матеріально в утриманні своїх дітей при відсутності обставин, які б свідчили про поважність причин чи вимушеність несплати аліментів.

Таким чином, своїми умисними діяннями (діями та бездіяльністю) допустив заборгованість з виплати встановлених рішенням Миколаївського районного суду Львівської області коштів на утримання доньки, яка за період з у періоди з 01.01.2019 по 31.09.2019, з 01.11.2019 по 31.11.2019, з 01.03.2020 по 31.06.2020, з 01.08.2020 по 31.01.2021, з 01.04.2021 по 30.04.2021, з 01.07.2021 по 31.09.2021, з 01.12.2021 по 31.06.2022, з 01.09.2022 по 31.09.2022, з 01.11.2022 по 31.11.2022, з 01.01.2023 по 31.05.2023, з 01.07.2023 по 31.05.2024, з 01.07.2024 по 31.08.2024 складає 88547,70 гривень, що перевищує сукупно суму виплат платежів за три місяці.

Таким чином, ОСОБА_3 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування подав заяву, написану в присутності захисника ОСОБА_7 , у якій вказав, що беззаперечно визнає свою вину, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку із чим прокурором до суду був направлений обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 у вищевказаній заяві засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості ОСОБА_3 підтверджено його згоду із встановленими у результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_4 під час досудового розслідування подала заяву, у якій вказала, що згідна з розглядом обвинувального акта за її відсутності.

Враховуючи наведені норми та враховуючи, що в заяві обвинуваченого зазначено про визнання винуватості та усвідомлення того, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, приймаючи до уваги те, що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини , суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України .

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд ураховує, що кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому досудовим розслідуванням не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, а також особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, є особою, яка досягла пенсійного віку, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді пробаційного нагляду, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.373,374,376,381,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Згідно п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Миколаївський районний суд Львівської області.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1