КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/383/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2024 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

при перегляді у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , яка здійснює захист обвинуваченої ОСОБА_7 , вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2024, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кіровограда, українку, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, безробітну, заміжню, із неповнолітньою дитиною на утриманні, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у АДРЕСА_2 , дачний кооператив «Будівельник», не судиму,

визнано винуватою і засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки і, згідно із ст.76 КК України покладено відповідні процесуальні обов`язки обов`язки.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнана винуватою і засуджена за вчинення викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинене при наступних обставинах.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, та Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ) із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 2 травня 2023 року № 3057-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 09 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Отже, 18.11.2023 в період часу з 16 год. 00 хв. по 16 год. 25 хв., тобто в період дії воєнного стану на території України, ОСОБА_7 , перебувала в приміщенні магазину «Єва» № 808 , що належить ТОВ «РУШ», , який розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Генерала Жадова, 23а, де в неї виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме товару належного ТОВ «РУШ» з вищезазначеного магазину.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи таємно, умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вона ніким не буде помічена, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «Єва» №808, шляхом вільного доступу з торгівельної полиці, викрала товар, належний ТОВ «РУШ», а саме: туш для вій «Max Factor Waterproof Volume» об`ємна водостійка 2000 Calorie 01 чорна, вартістю 273 гривні 67 копійок, та продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, оминула касову зону магазину, умисно не розрахувавшись за викрадений товар.

Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 273 гривні 67 копійок.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , просить вирок суду першої інстанції скасувати, а ОСОБА_7 виправдати у зв`язку із недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.

Суд послався в обвинувальному вироку на ряд доказів як от: показання представника потерпілої, показання свідків, протокол огляду місця події, акт інвентаризації, відеозапис камери відеоспостереження та протокол пред`явлення особи для впізнання.

Однак, жоден із свідків не був очевидцем безпосередньо факту крадіжки, лише вказали, що коли обвинувачена проходила повз рамку - вона (рамка) задзвеніла, обвинувачена дала себе оглянути, проте неоплаченого товару при ній не виявилось. Свідки, пізніше, при перегляді запису з відеокамер, побачили, що обвинувачена начеб то вкрала туш для вій.

При цьому і відеозаписи, що підтверджували б вказане, у матеріалах справи - відсутні.

Представник потерпілого також не є очевидцем події кримінального правопорушення.

Крім того, захист звертає увагу, що із заявою про кримінальне правопорушення представник потерпілого звернулась лише 20.11.2023, а не у день вчинення кримінального правопорушення (18.11.2023).

Копія акту інвентаризації - також не підтверджує винуватість ОСОБА_7 .

Наразі, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокатом ОСОБА_8 , яка здійснює захист обвинуваченої ОСОБА_7 , подане клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України: у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким скасована кримінальна відповідальність за діяння вчинене обвинуваченим.

Відповідно до положень даного Закону України, із урахуванням положень Податкового кодексу, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024рік», крадіжка майна, вартістю до 3 028 гривень 00 копійок включно, становить адміністративне правопорушення.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку учасників судового провадження, які підтримали клопотання, зокрема, обвинувачену ОСОБА_7 , яка підтримала клопотання адвоката і висловилась про закриття кримінального провадження щодо неї на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку про закриття кримінального провадження .

Закриття кримінального провадження судом апеляційної інстанції регламентується ст. 417 КПК України: Суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Відповідно до п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон,яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

У відповідності до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: п. 1-2) з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Як встановлено ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Як встановлює ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно із ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частина 1 статті 2 Кримінального кодексу України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), при тому, у нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Положення ч. 1 ст. 51 КУпАП, які діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, встановлювали адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Зокрема, як визначалось ч. 3 ст. 51 КУпАП (в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року) викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

При цьому, положення п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України вказують: якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Однак, з 09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року.

У зв`язку з чим, цим Законом статтю 51 КУпАП було викладено в новій редакції.

Отже з ч. 1 ст. 51 КУпАП (в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, яка чинна з 09.08.2024 року), встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП (в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, яка чинна з 09.08.2024 року), встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, зважаючи на зазначене вище, кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки настає у випадку, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Статтею 58 Конституції України регламентовано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість; закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до висновків Великої Палати ВС в Постанові від 13.01.2021 року у справі № 306/7567/12, за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Аналогічні висновки містить постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.02.2021 року по справі №345/3522/18.

У випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Європейський суд з прав людини висловлювався про те, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Ніякого покарання без закону», - є важливою складовою принципу верховенства права.

Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким, за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (справа «Скоппола проти Італії»).

Отже, наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Тож, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 028 грн., у зв`язку з чим дія Закону має зворотну дію у часі, а тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Обвинувачену ОСОБА_7 вироком суду першої інстанції засуджено за вчинення 18.11.2023 таємного викрадення чужого майна (крадіжка) на суму 273 гривні 67 копійок.

Однак, з огляду на наведене вище, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_7 діяння, а вартість майна, що викрадене, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то станом на дату апеляційного перегляду оскаржуваного вироку суду першої інстанції - вказане діяння не підпадає під кримінально каране, передбачене Особливою частиною КК України та може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Вказана позиція також узгоджується із позицією, висловленою ККС ВС у Постанові від 22.08.2024 року.

Враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченої ОСОБА_7 , якою надано згоду на закриття кримінального провадження щодо неї з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, колегія суддів вважає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 376, 404, 405, 417, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , яка здійснює захист обвинуваченої ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Клопотання адвоката ОСОБА_8 , яка здійснює захист обвинуваченої ОСОБА_7 , про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КК України - задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2024 про засудження за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_7 - скасувати.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 - закрити на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4