УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 21.06.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000715 від 23.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 21.06.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000715 від 23.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в якій заявник просить скасувати вказану постанову слідчого.

Дана скарга обґрунтована тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000715 від 23.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В рамках даного провадження 08.06.2024 ОСОБА_3 звернувся до уповноваженого слідчого ТУ ДБР в м. Києві із заявою про залучення його до провадження як потерпілого. Однак, слідчий належним чином не відреагував, у передбачений законом строк вмотивованої відповіді на заяву не надав. А відтак, заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність останнього.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.06.2024 зобов`язано уповноваженого слідчого ТУ ДБР в м. Києві у кримінальному провадженні №0000715 від 23.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

У свою чергу, 21.06.2024 старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000715 від 23.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, яка була отримана заявником лише 25.07.2024 року.

Так, ОСОБА_3 вважає винесену слідчим постанову про відмову у визнанні його потерпілим необґрунтованою, незаконною та такою, що порушує його права, а відтак, підлягає скасуванню, враховуючи, що кримінальне провадження розпочате за його заявою, розслідуваним в рамках даного провадження кримінальним правопорушенням йому завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, приниженні честі, гідності та ділової репутації. Наведене підтверджується наданими органу досудового розслідування медичними документами.

Заявник ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, у судове засідання не з`явився. Разом з тим, до початку судового розгляду на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_3 , в якій останній просить розглядати подану ним раніше скаргу без його участі.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, враховуючи позицію заявника про можливість розгляду скарги у його відсутність, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу за відсутності заявника ОСОБА_3 .

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 чи інша уповноважена особа у кримінальному провадженні №0000715 від 23.09.2023, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, на виклик у судове засідання не з`явився. Жодних клопотань, утому числі й про відкладення, на адресу суду не надходило.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується.

Ретельно дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Згідно відомостей, які розміщені на офіційному сайті, ТУ ДБР у м. Києві наразі розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться в Шевченківському районі м. Києва.

Крім того, висновок про підсудність скарг на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Києві та відповідних кримінальних проваджень Шевченківському районному суду м. Києва міститься також і в ухвалах Київського апеляційного суду від 18 травня 2022 року у справі 761/46065/21, від 12 вересня 2023 року у справі №761/26962/23, від 12 червня 2024 року у справі №759/5542/24.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Однак, не зважаючи на те, що уповноваженого слідчого ТУ ДБР в м. Києві у кримінальному провадженні №0000715 від 23.09.2023 було викликано належним чином, завчасно, зокрема і з метою вирішення питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва, останній в судове засідання не з`явився, жодних відомостей, з урахуванням яких можна було б дійти висновку про непідсудність вказаної скарги Шевченківському районному суд м. Києва, не надав.

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 21.06.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000715 від 23.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи, що заявником ОСОБА_3 у скарзі зазначено, що постанову старшого слідчого ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_4 від 21.06.2024 про відмову у визнанні його потерпілим, отримано ним лише 25.07.2024 і така причина пропуску процесуального строку, на переконання слідчого судді, є поважною, слідчий суддя приходить до висновку, що пропущений ОСОБА_3 процесуальний строк для подачі скарги на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 21.06.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000715 від 23.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, підлягає поновленню.

Так, згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Як встановлено у ході судового розгляду скарги ОСОБА_3 , Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000715 від 23.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В рамках даного провадження 21.06.2024 старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 постановою відмовив ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим.

Так, слідчий мотивує відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000715 від 23.09.2023 відсутністю підстав однозначно стверджувати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Так, наразі неможливо підтвердити чи спростувати достовірність відомостей, які викладені у листі ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 17.11.2022 №51/24-780-дск. А тому, слідчий прийшов до висновку, що заява ОСОБА_3 про визнання його потерпілим є передчасною.

Проте, на переконання слідчого судді, такий висновок слідчого є передчасним на цій стадії розслідування та не підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000715 від 23.09.2023 року.

Слід зазначити, що ч. 5 ст. 55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина рішення слідчого, прокурора викладеного у формі постанови, повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Разом з тим, зі змісту постанови старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 21.06.2024 не вбачається, які саме слідчі та процесуальні дії проведено органом досудового розслідування, за результатами яких слідчий дійшов висновку про наявність або відсутність підстав вважати ОСОБА_3 особою, якій завдано моральну шкоду кримінальним правопорушенням, за фактом якого здійснюється кримінальне провадження №0000715 від 23.09.2023 року.

Враховуючи наведене, постанова старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 21.06.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000715 від 23.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_3 - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 40, 55, 110, 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_3 процесуальний строк для подачі скарги на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 21.06.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000715 від 23.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 21.06.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000715 від 23.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - задовольнити.

Скасувати старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_4 від 21.06.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000715 від 23.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1