Провадження № 1-кс/686/6605/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, старшого офіцера сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0001051,

встановив:

06.08.2024 року старший слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, посилаючись на те, що існують, передбачені ст.177 КПК України, ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий, окрім іншого, також зазначив, що «досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст.ст.11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Окрім цього, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_6 повинен був поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст.ст.42, 68 Конституції України, згідно з якими, кожен, у тому числі ОСОБА_6 , зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, а також ст.49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно з якою, військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому. Так, ОСОБА_6 , будучи старшим офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішив незаконно збагатитися, шляхом вимагання та отримання неправомірної вигоди від військово-зобов`язаної особи, за здійснення ним впливу на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо позитивного прийняття рішення по виготовленню військово-облікових документів, оновлення даних та постановки на військовий облік, а також членів ВЛК, з метою позитивного прийняття рішення про проходження військовозобов`язаними особами ВЛК, без їх фактичної присутності у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . З метою реалізації задуманого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 31.07.2024 ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, вирішив висунути незаконну вимогу ОСОБА_8 у передачі йому неправомірної вимоги, задля позитивного вирішення питання по виготовленню військово-облікових документів, оновлення даних та постановки на військовий облік, а також проходження ВЛК, без фактичної присутності ОСОБА_8 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . З метою реалізації свого наміру, цього ж дня, близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік супермаркету «Сільпо», що по АДРЕСА_2 , під час зустрічі з військовозобов`язаним ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що останньому на виконання вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993?р. (в редакції від 14.04.2024 р.), необхідно оновити військово-облікові дані та отримати військово-облікові документи, пояснив ОСОБА_8 , що позитивно вирішити питання по виготовленню військово-облікових документів, оновлення військово-облікових даних та постановки на військовий облік, а також проходження ВЛК, без фактичної присутності ОСОБА_8 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , можуть посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яких він може здійснити вплив, при умові передачі йому неправомірної вигоди. В подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, висунув ОСОБА_8 вимогу у передачі йому неправомірної вигоди, в розмірі 1000 доларів США, за здійснення ним впливу на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо позитивного прийняття рішення про виготовлення військово-облікових документів, оновлення даних та постановки на військовий облік, а також проходження ВЛК, без фактичної присутності ОСОБА_8 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Усвідомлюючи, що у разі не надання неправомірної вигоди, ОСОБА_8 не зможе виконати вимоги Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993?р. (в редакції від 14.04.2024 року), щодо оновлення військово-облікових даних та отримання військово-облікових документів, вимушено погодився на його протиправні вимоги. Після цього, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 про необхідність надання неправомірної вигоди в найкоротший термін. Надалі, 05.08.2024, близько 13:55 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у салоні автомобіля марки «Volkswagen CC», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований неподалік кав`ярні «Veranda», по вул.Львівське шосе, 61, в м.Хмельницькому, передав ОСОБА_6 неправомірну вигоду, в розмірі 40000 гривень, за здійснення ним впливу на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо позитивного прийняття рішення про виготовлення військово-облікових документів, оновлення даних та постановки на військовий облік, а також проходження ВЛК, без фактичної присутності ОСОБА_8 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого, дії ОСОБА_6 викрито працівниками правоохоронних органів на місці події.

05.08.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано, в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

06.08.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 і виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0001051, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001051 від 01.08.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

05.08.2024 р. ОСОБА_6 був затриманий, в порядку ст.208 КПК України, фактичний час затримання - 13 год. 58 хв. 05.08.2024 р.

06.08.2024 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як тяжкий.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.08.2024 р.; протокол огляду та вручення грошових коштів від 05.08.2024 р.; витяг з наказу №165 від 03.06.2024 р.; протоколи допиту свідка ОСОБА_8 від 01.08.2024 р. та від 05.08.2024 р.; протокол затримання ОСОБА_6 від 05.08.2024 р.; протокол обшуку особи, затриманої за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення від 05.08.2024 р.; протокол обшуку від 05.08.2024 р. та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання, беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки, у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час не усі свідки були встановленні та допитані, а тому існує ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування, свідчення отримуються шляхом допиту цих осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не в праві обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від цих осіб.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, вважаю недоведеним існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки лише та обставина, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та, за твердженням слідчого, є військовослужбовцем, не може свідчити про існування, на даний час, вказаного ризику, тобто після викриття дій ОСОБА_6 працівниками поліції.

За таких обставин по справі, приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, яка позитивно характеризується, має постійне місце проживання, роботу, родину, зокрема, дружину та батьків-пенсіонерів, в тому числі й матір, яка є інвалідом 2 групи, на утриманні ОСОБА_6 має малолітню дитину. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, зокрема й майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у нього родини, належного грошового забезпечення, репутацію ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вік та стан його здоров`я, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, наявність яких доведена слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на: ухилення від можливого покарання; незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе здійснювати на свідків, анкетні дані яких відомі ОСОБА_6 , незаконний вплив, зокрема, й за допомогою телефонного зв`язку або через третіх осіб. Застосування застави, як основного запобіжного заходу, на даному, початковому, етапі досудового розслідування, теж неможливе, оскільки при застосуванні такого запобіжного заходу, можливість його виконання відтермінована у часі, за який підозрюваний, не ризикуючи втратити заставу, матиме можливість незаконно впливати на свідків чи переховуватись від органу досудового розслідування.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_6 немає намірів перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, а також щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зокрема й у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому, застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме до 02.10.2024 року включно, у зв`язку з чим подане слідчим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривні.

Визначаючи, на підставі ч.3 ст.183 КПК України, розмір застави, вважаю, що застава, в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 грн., буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

В разі внесення застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 грн., підозрюваний ОСОБА_6 буде зобов`язаний прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього будуть покладені наступні обов`язки: не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (у разі наявності).

Застава, визначена не у максимальному розмірі, з передбаченого ч.5 ст.182 КПК України, - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на думку слідчого судді, не є завідомо непомірною для ОСОБА_6 , крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. На даний час відсутні належні правові підстави для визначення застави, як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою, у меншому розмірі, ніж визначений слідчим суддею розмір.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 02 жовтня 2024 року включно.

Визначити заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 грн., в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього слід покласти наступні обов`язки:

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (у разі наявності).

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє до 02 жовтня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя