УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження № 0000452 внесеного до ЄРДР 03.06.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Атаки Окницького району Руспубліки Молдова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фіксації судового розгляду технічними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000452 внесеного до ЄРДР 03.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 5 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який продовжено до 20.05.2023 включно.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

Так, ОСОБА_8 , будучи мешканцем прикордонного регіону, володіючи інформацією про способи та порядок здійснення охорони державного кордону України, при цьому усвідомлюючи існування обмежень щодо виїзду за кордон громадян України чоловічої статі призовного віку на період дії воєнного стану, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, вирішив організувати незаконне переправлення громадян України через державний кордон України на територію Республіки Молдова.

У свою чергу, ОСОБА_8 , який діяв за попередньою змовою із ОСОБА_9 , за допомогою особистого мобільного терміналу, 26 жовтня 2023 року повідомив ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 умови незаконного переправлення його через державний кордон України на територію Республіки Молдова, час та місце незаконного переправлення та те, що у м. Могилів-Подільський Вінницької області його зустрінуть інші особи, які заселять його в квартиру та в подальшому переправлять через державний кордон України на територію Республіки Молдова через річку Дністер, при цьому зазначивши, що перетин кордону буде здійснюватися за допомогою гумового човна з електродвигуном, за грошову винагороду у розмірі 6 000 доларів США.

Після цього, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , та іншими невстановленими особами, з метою особистого збагачення, реалізуючи спільний з ними умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 09.11.2023 узгодив з заявником ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (особа зі зміненими анкетними даними), які діяли під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, умови незаконного переправлення їх через державний кордон України.

В подальшому, 09.11.2023 ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , на виконання інструкцій, які попередньо були надані ОСОБА_12 , приїхали до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де їх зустрів ОСОБА_9 , який діючи умисно, на виконання спільного злочинного умислу та відведеної йому ролі - провідника, поселив до квартири АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою, з метою укриття від виявлення правоохоронними органами та подальшого незаконного переправлення через державний кордон. В ході особистої розмови, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (особа зі зміненими анкетними даними), які діяли під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту про необхідність надання завдатку в розмірі 1000 доларів США за надання послуг з незаконного перетину через державний кордон України, поза офіційними пунктами пропуску, на що останні відмовились.

Внаслідок цього, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлені слідством особи довести свій злочинний умисел на незаконне переправлення вказаних двох громадян поза офіційними пунктами пропуску через державний кордон України на територію Республіки Молдова, не змогли з причин, які не залежали від їх волі.

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 , будучи мешканцем прикордонного регіону, володіючи інформацією про способи та порядок здійснення охорони державного кордону України, при цьому усвідомлюючи існування обмежень щодо виїзду за кордон громадян України чоловічої статі призовного віку на період дії воєнного стану, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вирішив організувати незаконне переправлення громадян України через державний кордон України на територію Республіки Молдова.

У свою чергу, ОСОБА_8 , який діяв за попередньою змовою із з невстановленими досудовим розслідуванням особами, за допомогою особистого мобільного терміналу, 29 березня 2024 року повідомив ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 умови незаконного переправлення його через державний кордон України на територію Республіки Молдова, час, місце незаконного переправлення та те, що у м. Могилів-Подільський Вінницької області його заселять в квартиру чи готель, та в подальшому переправлять через державний кордон України на територію Республіки Молдова через річку Дністер, при цьому зазначивши, що перетин кордону буде здійснюватися за допомогою гумового човна з електродвигуном, за грошову винагороду у розмірі 7 500 доларів США.

Після цього, ОСОБА_8 , діючи повторно, з метою особистого збагачення, реалізуючи спільний з невстановленими особами умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 01.04.2024 узгодив з заявником ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (особа зі зміненими анкетними даними), які діяли під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, умови незаконного переправлення їх через державний кордон України.

В подальшому, 01.04.2024 ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , на виконання інструкцій, які попередньо були надані ОСОБА_12 , приїхали на автовокзал « ІНФОРМАЦІЯ_4 » що у АДРЕСА_4 , де їх очікував автомобіль таксі марки «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який привіз їх до смт. Мурованих Курилівців Вінницької області. Далі, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , про те, що їх забере інший автомобіль, який доставить їх в готель в м. Могилів-Подільський, в обхід блокпостів, з метою укриття від виявлення правоохоронними органами та подальшого незаконного переправлення через державний кордон, а також зазначив, що до них прийде чоловік, який забере в якості повної передплати загальну суму 15000 доларів США за незаконний перетин через державний кордон України. Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 сіли в автомобіль марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який доставив їх до міні готелю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Далі, через деякий час в кімнату, в якій перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які діяли під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, зайшов ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та отримав від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 грошові кошти в загальній сумі 14 000 доларів США, з яких 2000 доларів США - несправжні імітаційні засоби.

Внаслідок цього, ОСОБА_8 , та невстановлені слідством особи довести свій злочинний умисел на незаконне переправлення вказаних двох громадян поза офіційними пунктами пропуску через державний кордон України на територію Республіки Молдова, не змогли з причин, які не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_13 було зупинено працівниками правоохоронних органів.

На підставі здобутих доказів, 26.04.2024 відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Атаки Окницького району, Руспубліки Молдова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Молдова, раніше не судимому, складено та погоджено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, та вручено матері останнього, оскільки місце перебування ОСОБА_7 на даний час невідоме.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколами проведення негласних слідчих розшукових дій;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України;

- іншими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, допитано в якості свідка мати підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_14 , яка у своїх показаннях повідомила, що її син проживає на території Молдови, однак де саме їй не відомо, оскільки не спілкується з останнім вже тривалий час.

Так, відповідно до даних інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи Аркан ЦП ІНФОРМАЦІЯ_6 , гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.01.2024 перетнув державний кордон України в пункті пропуску Могилів-Подільський в напрямку «Виїзд».

На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 не встановлено та є достатньо підстав вважати, що останній знаходиться за межами території України, у зв`язку з чим 03.06.2024 його оголошено в розшук, а 18.06.2023 оголошено у міжнародний розшук.

Разом з тим, Департамент міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України може внести до Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію червоного оповіщення щодо розшукуваної особи (розшук з метою арешту та екстрадиції).

Однією з основною вимогою Комісії з контролю файлів Інтерполу при внесенні інформації про міжнародний розшук особи з метою її арешту та екстрадиції до телекомунікаційних обліків Організації є наявність чинної ухвали судді/суду про обрання відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На 99-й сесії (27 лютого по 3 березня 2017 року) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 (b, іі) Правил Організації. Ст. 575 КПК України чітко передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, однією з основних вимогою інституції Генерального секретаріату Інтерполу до публікацій оповіщень та циркулярних розшукових повідомлень з метою арешту та подальшої видачі (екстрадиції) розшукуваної особи (так зване внесення інформації про міжнародний розшук особи (червоне оповіщення) є наявність ухвали слідчого судді, суду про обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що винесена без посилання на використання каналів МОКП-Інтерпол для доведення факту оголошення її міжнародного розшуку, оскільки такі посилання розцінюються міжнародною організацією як порушення прав і основоположних свобод людини.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва 20.09.2018 (провадження № 11-сс/796/4578/18) зазначила, що чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України). В даному випадку це і було здійснено, шляхом винесення постанов спочатку про оголошення ОСОБА_7 в державний, а згодом і в міжнародний розшуки.

Фактична ж дата винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, її скерування з відповідними матеріалами до Департаменту міжнародного поліцейського НП України та внесення відомостей про це до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є початком перебування особи в міжнародному розшуку в розумінні вимог ст. 281 КПК України, а будь-яких інших документів, зокрема, довідки Інтерполу, витягу з бази Інтерполу тощо, зазначена норма закону не вимагає.

Так, згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Особа оголошується в міжнародний розшук після або одночасно з оголошенням в державний розшук. Отже, чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи вищевказане, на даному етапі досудового розслідування існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дев`яти років, не має стійких соціальних зв`язків, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, та під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

ОСОБА_8 , перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України;

ОСОБА_8 перебуваючи на волі може вчиняти тиск на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань під час досудового слідства та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, тобто наявні ризики передбачені п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно зі ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховується тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 197 КПУ України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 оголошений в міжнародний розшук, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, з метою запобігання ризикам передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність у обрані відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за його відсутності.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 110, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 197 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав за обставин викладених в ньому.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши доводи прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 03.06.2024 до ЄРДР за № 0000452 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

26.04.2024 ОСОБА_7 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді від семи до дев`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльність на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_15 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього обмежувального заходу.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 дійсно переховується від органу досудового за межами території України.

Постановою слідчого від 18.06.2024 ОСОБА_8 оголошений в державний та міжнародний розшук розшук.

Також суд бере до уваги те, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, що в свою чергу свідчить про існування ризиків того, що ОСОБА_8 намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням всіх з`ясованих судом обставин, підозрюваному ОСОБА_15 слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 205, 309, 370-371 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у відповідності до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя