В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002678 від 10.08.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Охматів Жашківського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України,

з укладеною 12.11.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості,-

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

05.08.2024, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі, що за адресою: АДРЕСА_2 , на підвіконні побачив банківську карту АТ КБ «Приват Банк» з номером НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , та в цей час у нього виник протиправний умисел, спрямований на викрадення вказаної банківської картки з метою подальшого викрадення грошових коштів із неї, яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» та ст. ст. 1, 34, 38 Закону України «Про платіжні послуги» є офіційним документом.

Реалізуючи свій протиправний умисел та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, із підвіконня вказаної квартири викрав банківську карту АТ КБ «Приват Банк», з номером НОМЕР_1 (номер основного рахунку НОМЕР_2 ), видану на ім`я ОСОБА_6 , яка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

В подальшому, ОСОБА_4 , достеменно розуміючи, що банківська картка є чужим майном та належить потерпілому, залишив її при собі з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на той час на банківському рахунку.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.357 КК України без кваліфікуючих ознак, а саме як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Окрім цього, 05.08.2024, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі, що за адресою: АДРЕСА_2 , на підвіконні побачив банківську карту АТ КБ «Приват Банк» з номером НОМЕР_1 (номер основного рахунку НОМЕР_2 ), видану на ім`я ОСОБА_6 , та в цей час у нього виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння коштами, які знаходились на рахунку вказаної банківської карти.

Реалізуючи свій єдиний протиправний умисел на заволодіння коштами, які знаходяться на банківській картці, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна 05.08.2024 о 12 годині 27 хвилин з використанням Банкомату 00900200, BRANCH 10026-0877, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з банківського рахунку потерпілого ОСОБА_6 зняв кошти у сумі 7070 гривень, тим самим викравши їх та 05.08.2024 о 12 годині 49 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину: AMIC UKRAINE AZS 10-08, що за адресою: АДРЕСА_4 , здійснив оплату за придбані товари вказаною банківською карткою на суму 68 гривень 50 копійок, тим самим викравши грошові кошти з банківського рахунку потерпілого.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 7138 гривень 50 копійок.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

12.11.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано у підготовчому судовому засіданні, також до матеріалів провадження долучено письмову заяву-згоду потерпілого ОСОБА_6 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився, по час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 471, 474 КПК України.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 можливо призначити покарання: за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років; за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Також судом встановлено, що потерпілим надано прокурору письмову заяву-згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що узгоджується із вимогами ч.4 ст.469 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв умисний кримінальний проступок проти авторитету органів державної влади та умисне кримінальне правопорушення проти власності, має постійне місце проживання, характеристика за місцем проживання відсутня, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, непрацевлаштований, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як придатний до військової служби, в силу ст.89 КК України раніше не судимий. Згідно з довідкою КНП «Білоцерківська центральна районна лікарня» Маловільшанської сільської ради № 124 від 19.08.2024 обвинувачений до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра за медичною допомогою не звертався. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений не досяг пенсійного віку, не належить до осіб з інвалідністю.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, а саме як: викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, що згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку та тяжкого злочину, враховуючи данні про особу винного, його ставлення до вчиненого, добровільне відшкодування завданого збитку, позицію потерпілого та його письмову згоду щодо укладення угоди, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді: обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.357 КК України, позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, та призначення остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі зі звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки суд вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема й позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.185, 357 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 12.11.2024 по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002678 від 10.08.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_4 остаточне узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік.

Згідно зі статтею 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно з ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто з 12.11.2024.

Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.

Речові докази:

?виписку по картці/рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDN40OT000055251 від 22.06.2007 за період 05.08.2024-05.08.2024, які відповідно до постанови про визнання документів та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 19.08.2024 зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

?мобільний телефон марки «Орро» модель «А54т», який відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 19.08.2024, розписки ОСОБА_6 від 19.08.2024 передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити власнику ОСОБА_6 ;

?DVD-R диск з відеозаписом, який відповідно до постанови про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх документами від 15.08.2024 зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

?фіскальний чек з ПІІ «АМІК УКРАЇНА» АЗС з магазином № 10-08, АДРЕСА_4 , за час 05.08.2024 12 год.50 хв.16 сек., які відповідно до постанови про визнання документів та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 15.08.2024 зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

?DVD-R диск з відеозаписом, який відповідно до постанови про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх документами від 27.08.2024 зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1