КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5791/24
Провадження № 1-кп/552/957/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судову засіданні в режимі відеоконференції клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000608 від 11.06.2024 стосовно,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Нікульське, Юр`їв-Подільського району, Володимирської області, РФ, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не маючого ну триманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що раніше вчиняв суспільно небезпечні діяння:

22.12.2003 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений 14.02.2005 року, умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік, 5 місяців, 14 днів;

12.12.2005 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. Приєднано невідбутий строк покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2003 року та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Звільнений 04.07.2007 року по відбуттю строку покарання;

08.04.2011 року Ленінським судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

16.06.2014 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186 КК України до примусового лікування;

25.05.2017 року Ленінським судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185 КК України до примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом;

11.08.2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185 КК України до примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом;

25.05.2018 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 186 КК України до примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом;

14.12.2021 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та застосовано до нього примусові заходи медичного характеру, а саме, госпіталізацію до лікувального закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

26.05.2023 року ухвалою Київського районного суду м. Полтава, ОСОБА_4 змінено застосування примусових заходів медичного характеру з лікування в закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом на лікування в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом;

15.07.2024 року слідчим відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за погодженням з прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 394 КК України,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 02.09.2024 надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000608 від 11.06.2024, за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 394 КК України, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшло до провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 04.09.2024 призначено судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 (а.с.30 т. 1).

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено наступне.

09.09.2021 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда до підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 54 дні. Психіатричним закладом, для поміщення ОСОБА_4 , визначено Полтавську обласну клінічну психіатричну лікарню ім. О.Ф. Мальцева (м. Полтава, вул. Медична, 1). Строк дії запобіжного заходу до 01.11.2021.

30.09.2021 згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, ОСОБА_4 поміщено до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева (м. Полтава, вул. Медична, 1). Строк дії запобіжного заходу до 01.11.2021.

26.10.2021 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до 26.12.2021 року.

21.03.2022, 18.07.2022, 11.01.2023, ухвалами Київського районного суду м. Полтава, ОСОБА_4 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

26.05.2023 року ухвалою Київського районного суду м. Полтава ОСОБА_4 змінено застосування примусових заходів медичного характеру з лікування в закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом на лікування в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

25.10.2023, 08.04.2024, ухвалами Київського районного суду м. Полтава, ОСОБА_4 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Перебуваючи на законних підставах у приміщенні палати відділення № 14 зі звичайним наглядом КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» за адресою: м. Полтава, вул. Медична, 1, у ОСОБА_4 10.06.2024 виник злочинний умисел здійснити втечу за межі спеціалізованого лікувального закладу.

Так, 10.06.2024, близько 18 год 40 хв, з метою реалізації злочинного плану, діючи з прямим умислом, маючи намір втекти із спеціалізованого лікувального закладу, без належного дозволу та за відсутності законних підстав, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю належного нагляду з боку медичного персоналу під час вечірньої прогулянки, зайшовши до приміщення відділення, а саме, до санітарної кімнати, розташованої на першому поверсі, та відчинивши метало-пластикове вікно, самовільно залишив приміщення відділення № НОМЕР_1 , після чого самовільно залишив територію психіатричного закладу, чим здійснив втечу із спеціалізованого лікувального закладу.

Отже, суд дійшов висновку, що мало місце суспільно небезпечне діяння, яке виразилось у втечі зі спеціалізованого лікувального закладу, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 394 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Захисник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, погодилась із тим, що ОСОБА_4 вчинене кримінальне правопорушення за вказаних у клопотанні обставин, проти застосування заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, не заперечувала.

ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Поряд із цим, ОСОБА_4 у судовому засіданні надав покази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Свою вину не заперечував, вказав, що йому набридло тривале лікування та він вирішив здійснити втечу додому у Сумську область. Після безпосередньої втечі, ОСОБА_4 доїхав приміським автобусом до селища Опішня, Полтавської області, у якому був затриманий працівниками поліції. Після цього поліцейські доставили ОСОБА_4 до відділу поліції та у подальшому передали під нагляд лікарів КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради». Жалкує про вчинене.

Суд, заслухавши думку сторін судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив, що окрім визнання вини та власних показів, факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого статті 394 КК України, підтверджується наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження № 0000608 від 11.06.2024, за фактом втечі 10.06.2024 ОСОБА_4 зі спеціалізованого лікувального закладу КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 394 КК України (а.с. 35, т. 1);

- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с. 41, т. 1);

- протоколом огляду місця події від 10.06.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення та приміщення лікувального корпусу з якого відбулася втеча ОСОБА_4 (а.с. 43-52);

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_4 , під час якого підозрюваний детально показав, як саме вчиняв кримінальне правопорушення та яким чином залишив територію лікувального закладу (а.с. 92-95 т. 1);

- листом КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» про те, що ОСОБА_4 не надавався дозвіл залишати територію спеціалізованого лікувального закладу (а.с. 69 т. 1);

- листом слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП від 29.07.2024 відповідно до якого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000234 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 73 -74 т. 1);

- копією повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000234 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зокрема про те, що ОСОБА_4 11.06.2024 об 02 год 46 хв перебуваючи у приміщенні АЗС у селищі Опішня, Полтавської області, здійснив крадіжу грошових коштів з касового апарату (а.с. 75-77 т. 1);

- копією довідки про службове розслідування обставин втечі 10.06.2024 пацієнта ОСОБА_4 , до якого застосовані примусові заходи медичного характеру у виді лікування зі звичайним наглядом. За результатами такого розслідування встановлено, що ОСОБА_4 через неналежне виконання посадових обов`язків працівниками відділення для застосування примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом, ОСОБА_4 зміг безперешкодно залишити приміщення відділення та втекти. 11.06.2024 ОСОБА_4 був затриманий співробітниками поліції на автозаправці в селищі Опішня, Полтавської області де намагався вчинити крадіжку. Пацієнт був повернутий до відділення № 14.

У порушення п.п. 33, 37 наказу МОЗ № 992 від 31.08.20217 «Про затвердження Правил застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги», згідно якого пацієнти, до яких застосовано ПЗМХ у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим та звичайним наглядом, можуть залишати СЗНПД після отримання відповідного дозволу. Для отримання дозволу на вихід за межі СЗНПД пацієнт звертається із заявою до керівника закладу з надання психіатричної допомоги, в якій зазначається підстава для надання пацієнту права залишити СЗНПД (робота, відвідування публічного богослужіння, релігійного обряду і церемонії, відвідування спортивних заходів). Дозвіл на залишення території СЗНПД надається керівником СЗНПД з урахуванням психічного стану пацієнта та дотримання ним спеціальної індивідуальної програми медичної, соціальної та психологічної реабілітації, про що видається відповідний наказ. Відмова керівника закладу з надання психіатричної допомоги надати пацієнту дозвіл вийти за межі СЗНПД має бути обґрунтована,

Факт виходу пацієнта за територію закладу з надання психіатричної допомоги фіксується в журналі обліку пацієнтів, яким надано дозвіл вийти за межі СЗНПД, форму якого наведено у додатку 3 до цих Правил. ОСОБА_4 такий дозвіл не отримувався, а отже останній не мав законних підстав залишати територію КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» (а.с. 110-111 т. 1).

- копією ухвали Київського районного суду м. Полтави від 26.05.2023 у справі №404/7428/21, якою змінено відносно ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру з лікування в закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом на лікування в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом (а.с. 56-57, т. 2);

- копією ухвали Київського районного суду м. Полтави від 26.05.2023 у справі №404/6550/21, якою продовжено відносно ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом (а.с. 65 т. 2);

- постановою про зміну порядку досудового розслідування (а.с. 112 т. 1).

Водночас, прокурор у засіданні 11.09.2024 відмовилась від допиту свідків, з огляду на те, що жоден з них не був безпосереднім свідком втечі ОСОБА_4 . Така відмова підтримана ОСОБА_4 , його захисником адвокатом ОСОБА_5 .

Враховуючи, що жодна зі сторін кримінального провадження не наполягала на їх допиті, таку відмову прийнято судом.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 459 від 27.08.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час страждає на психічний розлад у вигляді розладу особистості та поведінки органічного походження комбінованого ґенезу посттравматичного, інфекційно-токсичного, і страждав ним у період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння.

Ступінь наявних у ОСОБА_4 емоційно-вольових та когнітивних порушень внаслідок психічного розладу є таким, що позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час.

ОСОБА_4 на даний час за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги (а.с. 99-104 т.1).

Таким чином, суд, обмеживши дослідження фактичних обставин справи, допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням письмових доказів (документів), висновків експертів, документів, що характеризують особу обвинуваченого, та стосуються долі речових доказів, дійшов висновку, що ОСОБА_4 , у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке виразилось у втечі зі спеціалізованого лікувального закладу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 394 КК України.

Окрім цього, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з частиною 1 статті 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру (частина 2 статті 513 КПК України).

Частиною 1 статті 94 КК України передбачено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Статтею 94 КК України визначено три критерії, які суд має враховувати, призначаючи певний вид примусових заходів медичного характеру: медичний (характер і тяжкість захворювання), юридичний (тяжкість вчиненого діяння) та соціальний (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб). При цьому, ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

Відповідно до частини 3 статті 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно з принципами № 15, 16 «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, коли особа потребує лікування в психіатричному закладі, необхідно докладати всіх зусиль, щоб уникнути примусової госпіталізації. Будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: (а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або (b) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності - ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 459 від 27.08.2024, ОСОБА_4 , на даний час страждає на психічний розлад у вигляді розладу особистості та поведінки органічного походження комбінованого ґенезу посттравматичного, інфекційно-токсичного, і страждав ним у період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги (а.с. 99-104 т.1).

Зі змісту висновку судово-психіатричного експерта № 459 від 27.08.2024 вбачається, що ОСОБА_4 з 2008 року неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» (а.с. 106 т. 1), з 01.10.2021 по теперішній час постійно (а.с. 235-237). Судово-психіатричними експертами, тобто кваліфікованими фахівцями, які працюють в області психіатрії, зазначено, що ОСОБА_4 потребує саме застосування примусових заходів медичного характеру.

Висновки судово-психіатричного експерта викладені в акті № 459 від 27.08.2024 жодним учасником провадження не поставлені під сумнів, у суду також відсутні підстави вважати їх помилковими.

Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 394 КК України, яке згідно ст. 12 КК України належить до нетяжких злочинів, вчинення ОСОБА_4 11.06.2024 нового кримінального правопорушення безпосередньо після втечі, характер і стан захворювання ОСОБА_4 , зважаючи на висновок № 459 від 27.08.2024 судово-психіатричного експерта про те, що ОСОБА_4 за своїм психічним станом і характером вчиненого ним суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру пов`язаних з госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги, ступінь небезпечності психічного хворого для себе або інших осіб, відсутності даних про його видужання від психічної хвороби або про зміни у стані його здоров`я після вчинення діяння, до ОСОБА_4 , згідно вимог ст.ст. 512, 513 КПК України та ст.ст. 93, 94 КК України, слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтава від 08.04.2024 у справі №404/6550/21 ОСОБА_4 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Отже, до вступу даної ухвали в законну силу відсутні підставі для вирішення питання щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2024 у справі №552/3798/24 накладено арешт на мобільний телефон марки Redmi Note 10S, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у прозорому силіконовому чохлі із наліпкою, на якій наявний напис «Кармазін».

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 174 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність скасування накладеного арешту.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 93 і 94 КК України, статтями 376, 512-513 КПК України,

ухвалив:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000608 від 11.06.2024, за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 394 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2024 у справі №552/3798/24 на мобільний телефон марки Redmi Note 10S, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , скасувати.

Речові докази, а саме:

-мобільний телефон марки Redmi Note 10S, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , повернути власнику ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід до набрання ухвалою законної сили не застосовувати.

Відповідно до статті 532 КПК України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному статтею 376 КПК України та надіслати до КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради».

Суддя ОСОБА_1