Справа № 465/5322/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/816/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 1 липня 2024 року про відмову в накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0001103 від 24 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивував тим, що 23 листопада 2023 року внаслідок порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, що спричинило пожежу за адресою: АДРЕСА_1 , настала смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 В будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , який визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні; квартира АДРЕСА_3 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ..

27 червня 2024 року у ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області від адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 надійшло клопотання про накладення арешту на майно квартиру АДРЕСА_4 , оскільки ОСОБА_6 має на меті подати цивільний позов про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди шляхом пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 384621897 від 27 червня 2024 року квартира АДРЕСА_4 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ..

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 1 липня 2024 року у задоволенні клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001103 від 24 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, про арешт майна відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді місцевого суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання слідчого , погоджене з прокурором та накласти арешт на майно, квартиру 3, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Наголошує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Повідомляє, що внаслідок вибуху та подальшої пожежі, що сталася за адресою: АДРЕСА_5 , потерпілому ОСОБА_6 було завдано шкоду, шляхом часткового знищення його квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Наголошує, що на даний час в кримінальному провадженні №0001103 від 24 грудня 2023 року, не проведено всіх необхідних експертиз для встановлення завданої матеріальної шкоди, у зв`язку із чим майно має ознаки речового доказу, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, та може бути знищене, відчужене або пошкоджене.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 170 КПК України , передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З матеріалами клопотання встановлено, що ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному №0001103 від 24 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України.

12 червня 2024 року адвокатом ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , подано до ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4 , так як він має на меті подати цивільний позов у кримінальному провадженні.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 384621897), квартира АДРЕСА_4 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недостатність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Доводи апелянта, що на даний час в кримінальному провадженні №0001103 від 24 грудня 2023 року, не проведено всіх необхідних експертиз для встановлення завданої матеріальної шкоди, у зв`язку із чим майно має ознаки речового доказу, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути знищене, відчужене або пошкоджене, колегія суддів апеляційного суду розцінює критично.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи слідчий та адвокат не надали жодних даних, які вказували б, що майно визнано речовим доказом, що в даному кримінальному провадженні не проведено всіх необхідних експертиз.

Окрім того, до матеріалів справи не долучено жодних даних, які б вказували, що власникам квартири за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України.

У ході апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням усіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали не доводять наявності правових підстав для накладення арешту на майно.

При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, було враховано наведені в клопотанні слідчого правові підстави для накладення арешту на майно, а тому обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Інші доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 не спростовують висновків слідчого судді.

Ураховуючи вищезазначене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 1 липня 2024 року немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 1 липня 2024 року про відмову в накладенні арешту на майно - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 без задоволення

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4