Справа № 489/6498/23
Провадження № 1-кс/489/1170/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

15 листопада 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000639 від 08.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про проведення обшуку,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

встановив:

Згідно з клопотанням, СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом крадіжки в період часу з 16:30 год. до 21:20 год. 26.05.2023 невстановленою особою з квартири АДРЕСА_1 грошових коштів в сумі 7000 доларів США та ювелірних виробів, які належали ОСОБА_5 .

Слідчий просить надати дозвіл на обшук домоволодіння по АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 , який може бути причетним до вчинення вказаного злочину, з метою відшукання та вилучення золотої каблучки, сережок у формі «Х», інструментів для відчинення замків (ключів, відмичок тощо), грошових коштів та іншого майна, здобутого незаконним шляхом.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості, зокрема, про найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, підстави для обшуку, житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку, особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно зі ст. 3 КПК України, завданням слідчого судді в кримінальному провадженні є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Однією із загальних засад кримінального провадження є забезпечення недоторканості житла чи іншого володіння особи, яка забороняє проникнення до житла чи іншого володіння особи без вмотивованого судового рішення, що, у свою чергу, вимагає від слідчого судді перевірити вагомість та достатність підстав для втручання у право особи на недоторканість його житла та іншого володіння.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантують кожному право на повагу до свого житла.

Частина друга ст. 8 Конвенції передбачає випадки, за яких таке право може бути обмеженим, а саме: органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з ч. 5 ст. 234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Натомість, слідчим не доведено, що у вказаному в клопотанні домоволодінні можуть зберігатися викрадені грошові кошти та майно, оскільки в матеріалах клопотання відсутні достатні докази вважати, що ОСОБА_6 може бути причетним до вчинення вказаного злочину.

При цьому наявний в матеріалах клопотання рапорт не може бути єдиним належним та допустимим доказом на підтвердження факту причетності ОСОБА_6 до вчинення крадіжки з домоволодіння ОСОБА_5 , оскільки, по-перше, рапорт є внутрішнім документом працівників органів Національної поліції та не є доказом відповідно до положень КПК України.

По-друге, викладені у ньому відомості щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення та знаходження у її володінні викраденого майна мають бути підтверджені іншими належними та допустимими доказами, зокрема показаннями працівників ТОВ «Компанія Атмосфера» та ТОВ «ПАЕК» з приводу обставин некоректної роботи камер відеоспостереження в момент вчинення кримінального правопорушення, про що власне йдеться у вказаному рапорті.

По-третє, наявний в матеріалах клопотання вищевказаний рапорт взагалі не містить зазначення дати його складення чи реєстрації іншим чином, що викликає обґрунтовані сумніви у правдивості та актуальності викладених у ньому даних про те, що до вчинення крадіжки майна та грошових коштів з домоволодіння ОСОБА_5 може бути причетним саме особа, у житлі якої слідчий планує провести обшук.

Також з матеріалів клопотання вбачається, що доказами можливої причетності ОСОБА_6 до крадіжки грошових коштів та майна ОСОБА_5 є те, що біля місця вчинення кримінального правопорушення та в період його скоєння було помічено автомобіль марки «Мазда», н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у володінні ОСОБА_6 .

Проте, в матеріалах клопотання відсутні жодні докази на підтвердження того, що станом на час вчинення кримінального правопорушення, а також на даний час ОСОБА_7 користувався (користується) вищевказаним транспортним засобом. Більш того, навіть, якщо припустити, що ОСОБА_7 дійсно користувався вищевказаним транспортним засобом, що матеріалами клопотання не доведено, та міг перебувати біля будинку, в якому була скоєна крадіжка, то це жодним чином не доводить його можливу причетність до скоєння вказаного кримінального правопорушення без наявності інших належних та допустимих доказів на підтвердження цього.

Крім того, з клопотання та доданих матеріалів слідує, що вчинення кримінального правопорушення відбулося 26.05.2023, тобто більш ніж півтора роки тому, що викликає обґрунтовані сумніви у тому, що у домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_6 , в якому слідчий вважає необхідним провести обшук, станом на даний час можуть знаходитися викрадені грошові кошти та ювелірні вироби, враховуючи той факт, що будь-яких інших допустимих достатніх та достовірних доказів на підтвердження цьому до матеріалів клопотання не додано взагалі.

Також слідчий суддя звертає увагу, що на підтвердження можливої причетності ОСОБА_6 до крадіжки з домоволодіння ОСОБА_5 додано повідомлення ВКА ГУНП в Миколаївській області, складене ще 02.06.2023, що свідчить про те, що викладені у ньому відомості на даний час не є актуальними та не підтверджують того, що в домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_6 можуть знаходитися речі та майно, які мають значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим не доведено, що особа, у житлі якої планується проведення обшуку, проживає саме за даною адресою, оскільки з відомостей з особової картки Державної міграційної служби України на ім`я ОСОБА_6 вбачається, що останній проживає по АДРЕСА_3 . Проте слідчий просить надати дозвіл на обшук в житлі по АДРЕСА_2 , зазначаючи це житло місцем проживання ОСОБА_6 без будь-яких підтверджуючих даних про це.

Натомість протокол допиту свідка ОСОБА_8 не може бути доказом факту проживання ОСОБА_6 в житлі по АДРЕСА_2 , оскільки вказаний свідок не вказує прямо на ОСОБА_6 як на особу, яка в ньому проживає, а лише говорить про чоловіка на ім`я ОСОБА_9 , який користується також автомобілем марки «Мазда», н.з. НОМЕР_1 .

Також, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.11.2024, домоволодіння по АДРЕСА_2 належить на праві власності не ОСОБА_6 , а іншій особі ОСОБА_10 .

При цьому, логічність та обґрунтованість висновків слідчого судді про недоведену причетність ОСОБА_6 до крадіжки грошових коштів та майна з домоволодіння ОСОБА_5 підтверджує той факт, що в ході досудового розслідування слідчим суддею 25.10.2023 надавався тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні операторів телекомунікацій з метою встановлення факту перебування в місці вчинення кримінального правопорушення відповідних абонентів зв`язку. Проте до клопотання не було надано жодних належних та допустимих доказів щодо того, що в місці вчинення кримінального правопорушення та у відповідну дату було зафіксовано перебування саме ОСОБА_6 , виходячи із фіксації у вказаному місці телефонного номеру, яким користується останній, дані про який вказані повідомленні ВКА ГУНП в Миколаївській області та особовій картці Державної міграційної служби України на ім`я ОСОБА_6 .

Крім того, вимоги клопотання про надання дозволу на обшук вказаного домоволодіння з метою вилучення іншого майна, здобутого незаконним шляхом, є неконкретизованими, оскільки не містять зазначення переліку та ідентифікуючих відомостей про майно, яке слідчий планує відшукати, що є обов`язковими необхідними відомостями для вирішення питання про те, що вказане майно може мати значення речових доказів в даному кримінальному провадженні.

Натомість надання слідчим суддею дозволу на вилучення будь-якого майна за його родовими ознаками без зазначення конкретних індивідуальних та ідентифікаційних даних спричинить існування ризику вилучення майна, яке не використовувалося під час вчинення кримінального правопорушення та не має значення речових доказів у кримінальному провадженні, внаслідок чого матиме місце втручання в гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право особи на мирне володіння її майном.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є для судів джерелом права, у судових рішеннях про надання дозволу на обшук має бути зазначено конкретні відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук. Недотримання вказаних вимог становить порушення гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод права на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Так, у п. 52 рішення у справі «Багієва проти України» від 28.04.2016 ЄСПЛ зазначив про те, що «при встановленні обсягу запропонованого обшуку, національний суд посилався на таке формулювання як «підроблені документи», а також «засоби та знаряддя для підроблення документів». Суд не вказав жодних деталей, навіть незважаючи на те, що міг це зробити з огляду на предмет доказування кримінального провадження, що стосувався документів, які належали колишньому чоловіку заявниці або були пов`язані з ним, а також стверджуваного підроблення документів. Слід також зауважити, що Суд раніше вже піддавав критиці розпливчастість та надмірну узагальненість формулювань в постановах про дозвіл на обшук, надаючи органу влади, який проводив обшук, нічим не обґрунтовану свободу розсуду при встановленні необхідного обсягу обшуку. Подібним чином, зважаючи на узагальнені формулювання в постанові про дозвіл на обшуку цій справі, Суд не вважає, що попередній судовий дозвіл на обшук став належною гарантією проти можливого зловживання владою під час його проведення».

За такого, звертаючись з клопотання про обшук, слідчий має зазначати у ньому повні необхідні ідентифікуючи відомості про майно, яке він планує відшукати під час обшуку, не допускаючи розпливчастих та узагальнюючих формулювань щодо такого майна.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчим не доведена наявність достатніх підстав вважати, що відшукувані речі, які мають значення для досудового розслідування даного кримінального провадження, знаходяться у зазначеному в клопотанні домоволодінні, оскільки не доведено, що певна особа може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення та проживає у вказаному у клопотанні житлі, а тому подібне втручання в права особи на повагу до її житла та обмеження недоторканості житла не є таким, що ґрунтується на законі та переслідує визначені в ч. 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод цілі, за яких таке втручання є можливим та виправданим.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання.

Керуючись статтями 234, 235, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000639 від 08.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про проведення обшуку в домоволодінні по АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1