Дата документу 15.08.2024Справа № 554/1196/24
Провадження № 1-кс/554/1976/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Полтавської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей по заяві про вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшла вказана скарга у якій заявник просить зобов`язати прокурора Полтавської обласної прокуратури внести відомості за його заявою від 29.01.2024 року до ЄРДР.

На обґрунтування скарги зазначає, що 29.01.2024 року він направив до Полтавської обласної прокуратури заяву про скоєння кримінального правопорушення на його думку слідчим СБУ ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

На час звернення до суду зі скаргою, відомості по заяві до ЄРДР не внесено, відомостей по заяві заявнику не надано, що і стало підставою для звернення до суду.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав та просив її задовольнити, внести заяву від 29.01.2024 року до ЄРДР та розпочати досудове розслідування у відповідності до вимог ст. 214 КПК України. Приєднав до матеріалів скарги документи в кількості 7 арк. на підтвердження своєї позиції.

Прокурор Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, подав письмові заперечення на скаргу та прохав відмовити у її задоволенні. Вказав, що під час розгляду заяви ОСОБА_3 встановлено, що останній подав заяву від 29.01.2024 року до Полтавської обласної прокуратури, в якій просив внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.111 КК України. Зазначив, що в заяві не наведені конкретні обставини , що могли б вказувати на ймовірне вчинення кримінального правопорушення, у тому числі передбаченого ст. 111 КК України. Викладені заявником обставини ґрунтуються на власному аналізі норм кримінального закону та не містять даних, які б мали ознаки, визначені у диспозиції норм КК України. Натомість зміст заяви зводиться виключно до незгоди ОСОБА_3 із діями слідчого та прокурора під час досудового розслідування кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається зі скарги, 29.01.2024 року він направив до Полтавської обласної прокуратури заяву про скоєння кримінального правопорушення на його думку слідчим СБУ ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Як слідує з матеріалів скарги, Полтавською обласною прокуратурою відомості, викладені у заяві від 29.01.2024 року, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до супровідного листа від 30.01.2024 року вбачається, що Полтавська обласно прокуратура направила за належність для організації розгляду звернення ОСОБА_3 від 29.01.2024 року до ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за повідомленням є саме наявність у цьому повідомленні обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, у поданому ОСОБА_3 повідомленні, яке датоване 29.01.2024 р., викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, зокрема й тих, які передбачені ч.2 ст.111 КК України, оскільки це повідомлення не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, зокрема, зі змісту поданого повідомлення не вбачається, що у випадках, про які повідомляв ОСОБА_3 мало місце саме вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 111 КК України., не містить ця заява й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій осіб за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Аргументи ОСОБА_3 про можливе вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111 КК України, фактично ґрунтуються на його власній оцінці та зводяться до незадоволення і суб`єктивної незгоди з діями та рішеннями слідчого та прокурора в рамках криімнального провадження.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей за повідомленням ОСОБА_3 до ЄРДР. Ініціювання кримінального переслідування щодо осіб, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 93, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалила,-

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Полтавської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей по заяві про вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1