Комінтернівський районий суд м.Харкова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

особи, щодо якої розглядається заява, ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву лікаря-психіатра КНП «МПНД № 3» Харківської міської ради про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги щодо ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла заява лікаря-психіатра КНП «МПНД № 3» Харківської міської ради ОСОБА_4 , в якій він просить припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під спостереженням в КНП ХОР "ОПНД № 3" з 22 лютого 2024 року. ОСОБА_6 до школи пішов у 7 років. Навчався добре. Служив в армії в 1980-1982 роках. Освіта - вища, закінчив факультет фізкультури педагогічного інституту. Був майстром спорту з класичної боротьби, працював тренером. Під час одного з тренувань переніс травму голови. Був одруженим. Має дорослого сина. Після розлучення жив з батьками. Туберкульоз, вірусний гепатит, туберкульоз, ВІЛ- інфекцію заперечує. Алергічні реакції, непереносимість лікарських препаратів в минулому заперечує. Являється особою з інвалідністю 2 групи від загального захворювання 2006 р. безтермінова. Родинні стосунки підтримує з матір`ю ОСОБА_7 .

18.10.2013 р. здійснив замах на вбивство матері шляхом нанесення множинних ударів сокирою по голові, обличчю. Тем самим скоїв злочин відповідно до ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

18.11.2013 року пройшов амбулаторну судово-психіатричну експертизу в Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні № 3. Під час проведення експертизи скаржився: "буває невпевненість, почали напружувати слідством, страхи з`явились". Мова була типу монологу, об`єктивні факти біографії трактував безглуздо. Розладів сприйняття не було. Говорив: «матері вже багато років немає. Мене забирали від якоїсь чужої жінки». Мислення було нецілеспрямоване, паралогічне, розірване, з грубими зісковзуваннями. Емоційне був вихолощеній, неадекватний, до свого стану, ситуації абсолютно некритичний. За висновком комісії (акт № 88 від 18.11.2013 р.):" ОСОБА_6 в період експертизи та в період часу, що відноситься до правопорушення, виявляв психічний розлад у вигляді "шизофренії, параноїдальної форми, безперервного типу перебігу", не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Було рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом."

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.12.2013 року по справі № 641/13604/13-к до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру госпіталізацію до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харків від 21.12.2023р. по справі № 638/3943/14-к, змінено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 19.01.2024 по справі № 641/13604/13к змінено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

З 22 лютого 2024 року ОСОБА_6 надається амбулаторно психіатрична допомога у примусовому порядку в КНП «МПНД № 3» ХМР.

За минулий період ОСОБА_6 щомісяця оглядався лікарем-психіатром, регулярно отримував підтримуючу терапію. В результаті лікування, яке проводилось, психічний стан пацієнта залишався стабільним, сформувалось критичне ставлення до скоєного правопорушення та хвороби, позитивна установка на відвідування диспансеру та отримання підтримуючої терапії, в зв`язку з чим на даний час застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги не потребує та може продовжити спостереження та лікування на загальних засадах.

09.07.2024 року ОСОБА_6 представлений на огляд лікарсько- консультативної комісії КНП МПНД № З ХМР для вирішення питання щодо припинення або продовження строку застосування АПДД.

На момент огляду скарг не пред`являє. Проживає сам. Не працює, інвалід 2-ї групи.

Враховуючи стан психічного здоров`я ОСОБА_6 ЛКК КНП ХОР ОПНД № 3 надала Висновок № 08 від 09.07.2024р.. відповідно до якого «на даний час застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги не потребує та може продовжити спостереження та лікування на загальних засадах». Таким чином пацієнт не потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді АППД.

На даний час ОСОБА_6 за своїм психічним станом суспільної небезпеки не представляє. Доступний мовному контакту. Охоче відповідає на запитання. Зовні впорядкований. Привітний, доброзичливий. Обманів сприйняття не виявляє. Мислення в звичайному темпі, з поодинокими зісквзуваннями. Маячних ідей не висловлює. Фон настрою рівний. Емоційно адекватний ситуації, трохи збіднений. Дещо гіпомімічний. Інтелект та пам`ять не порушені. Будує реальні плани на майбутнє. Формально критичний до захворювання та скоєного правопорушення. Має позитивну установку на відвідування диспансеру та отримання підтримуючої терапії, на підставі висновку ЛКК КНП ХОР «ОПНД № 3» від 09.07.2024 року.

В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_4 заяву підтримав в повному обсязі та просить припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення заяви не заперечує.

Особа, відносно якої розглядається питання про припинення застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 у судовому засіданні заяву лікаря підтримав, просить її задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до ч. 2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Згідно абз. 1 ч. 1ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги, який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 року зауважив, що суди повинні критично оцінювати обґрунтовані висновки експертів-психіатрів з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й мотивованості, оскільки останні є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідній ухвалі, вироку.

Скасування або зміна примусових заходів медичного характеру може мати місце, коли особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності або обмеженої осудності, видужала або коли в результаті змін в стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги.

Приписами статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про задоволення заяви фізичної особи чи її законного представника про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи, що висновком комісії лікарів-психіатрів підтверджується, що психічний стан ОСОБА_6 значно покращився, внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних примусових заходах медичного характеру, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для припинення застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

З огляду на викладене, заява лікаря - психіатра КНП ХОР «ОПНД № 3» ОСОБА_4 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 512, 514, 516 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву лікаря - психіатра КНП ХОР «ОПНД № 3» ОСОБА_4 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити.

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Cуддя- ОСОБА_1