УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які, ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000992 від 05.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які, ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000992 від 05.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000992 від 05.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як зазначає прокурор у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 05.09.2024 о 12 годині 13 хвилин, водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «TOYOTA-HILUX», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Набережно-Рибальській у м. Києві, зі сторони просп. С.Бандери в напрямку вул. Електриків, де біля заїзду на пр. С.Бандери, навпроти ТЦ «Епіцентр» здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину у невстановленому для переходу пішоходів місці з права на ліво відносно руху автомобіля. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та померла в кареті швидкої медичної допомоги на місці пригоди.

05.09.2024 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «TOYOTA-HILUX», р.н. НОМЕР_1 було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 3.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «TOYOTA-HILUX», р.н. НОМЕР_1 , номер кузов № НОМЕР_3 , 2013 року випуску, який належить гр. ОСОБА_6 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

06.09.2024 автомобіль марки «TOYOTA-HILUX», р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що була винесена відповідна постанова.

З метою перевірки технічного стану автомобіля марки «TOYOTA-HILUX», р.н. НОМЕР_1 у кримінальному провадженні призначено судову автотехнічну експертизу технічного стану вказаного автомобіля.

Автомобіль марки «TOYOTA-HILUX», р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ст. 98 КПК України, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, що є підставою для його арешту - тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування.

У судове засідання прокурор не з`явилась, у клопотанні просила розглянути клопотання без участі прокурора, зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Володілець майна у судове засідання не з`явився.

Слідча суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, дійшла наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000992 від 05.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

06.09.2024 постановою старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 , автомобіль марки «TOYOTA-HILUX», р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 , призначено автотехнічну експертизу (технічного стану транспортного засобу).

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та майно відносно якого ініціюється питання про накладення арешту, відповідає критеріям, визначеними ст. 98 КПК України.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження матеріали, беручи до уваги те, що автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість використання автомобіля як доказу, наслідки арешту, з огляду на завдання кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Необхідність накладення арешту на транспортний засіб обумовлена тим, що застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження наддасть можливість провести належне розслідування кримінального провадження за ч.2 ст.286 КК України, забезпечить виконання вимог ст.2,9,28,94 КПК України, щодо реалізації завдань кримінального провадження, забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що прокурором доведено необхідність накладення арешту автомобіль марки «TOYOTA-HILUX», р.н. НОМЕР_1 , а також те що він з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами може мати суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 286 КК України, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, відтак автомобіль марки «TOYOTA-HILUX», р.н. НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідча суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для часткового задоволення даного клопотання та застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна із забороною розпорядження та користування, в той же час в іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «TOYOTA-HILUX», р.н. НОМЕР_1 , номер кузов № НОМЕР_3 , 2013 року випуску, який належить ОСОБА_6 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження та користування.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1