29.08.2024
Справа № 642/5573/24
Провадження № 1-кп/642/208/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові дистанційно в режимі відеоконференції між Ленінським районним судом м. Харкова та ДП «Державне підприємство кримінально-виконавчої колонії №43» кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000538, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02.03.2012 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 186, ст. 70, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 21.09.2015 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.1 ст.296 КК України до 2 місяців арешту;

- 19.10.2022 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.ст.75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

- 07.03.2024 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 , будучі раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову повторно, під час випробувального терміну, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення злочин за наступних обставин.

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який у подальшому продовжено указом Президента України №259/2022 з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Так, 04.04.2023 близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходився поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де, побачив припаркований автомобіль ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_6 , на пасажирському сидінні якого лежав мобільний телефон TECNO POUVOIR 3 AIR model LC6a, 1/16 GB, imei НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 , та в цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення даного мобільного телефону.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, повторно, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 впевнився, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до автомобіля, розбив переднє пасажирське скло невстановленим в ході досудового розслідування предметом, та таким чином проникнувши до сховища, з переднього пасажирського сидіння таємно викрав мобільний телефон TECNO POUVOIR 3 AIR model LC6a, 1/16 GB, imei НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 576М від 29.05.2023 року 1803 гривень 33 копійки.

Після чого, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 у розмірі 1803 гривень 33 копійки.

Вищевказані дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням до сховища, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, так як 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив закрити провадження у справі у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує 3028 грн.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Відповідно до ст.56 КПК України брати участь у судовому засіданні - це право, а не обов`язок потерпілого і його представника у кримінальному провадженні, перелік його прав не є вичерпним і не обмежується лише цією статтею, тому суд, порадившись на місці, розглянув вказане клопотання за їх відсутності.

Судом обвинуваченому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження за фактом крадіжки.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Вирішуючи питання про закриття провадження, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Ця сума в 2024 році становить 3028 грн., оскільки пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що: «5. Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року».

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 302,8 грн.).

Тоді як вартість майна, у здійсненні крадіжки якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно обвинувального акту становить 1803,33 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн) та станом на день розгляду провадження судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн., а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_5 діяння.

Згідно із п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 4 ст.284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 36-1 цього Кодексу.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу, якою в ч.3 визначено таке: «3. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 висловив згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання захисника про закриття кримінального провадження, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, підлягає задоволенню.

Одночасно із закриттям кримінального провадження, суд вважає за необхідне, на підставі ч.8 ст.38 КУпАП виділити матеріали провадження та направити їх до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження №0000538 слід зазначити наступне.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 15.08.2023 року у кримінальному провадженні №0000538 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів та визначено розмір застави у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80520 грн., а ухвалою суду від 04.10.2023 даний запобіжний захід продовжено.

Відповідно до даних квитанції від 10.11.2023 заставодавцем ОСОБА_7 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області внесено у якості застави грошові кошти в сумі 80520 гривень.

У відповідності до ч. 11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

З урахуванням того що кримінальне провадження №0000538 щодо ОСОБА_5 підлягає закриттю, що має наслідком припинення дії запобіжного заходу відносно останнього, заставу внесену ОСОБА_7 слід повернути заставодавцю.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, належить залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілому, що він не позбавлений права подати позов в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід віднести на рахунок держави.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000538 від 05.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.185 КК України - закрити згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 576М від 29.05.2023 у розмірі 716 грн. та судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-23/12606-Д від 19.06.2023 в розмірі 2390 грн. - віднести на рахунок держави.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 09.06.2023 про накладення арешту на майно скасувати.

Запобіжний захід, який діє відносно ОСОБА_5 у вигляді застави, після набрання ухвали законної сили скасувати, повернувши внесену суму застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80520 грн.( вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень особі, яка внесла заставу - заставодавцю ОСОБА_7 , відповідно квитанції (код квитанції: 4035-2353-6995-7232 від 10.11.2023), згідно якої дана сума була перерахована ТУ ДСА України в Харківській області, Банк ДКС України у м. Києві, , рахунок одержувача:UA0006674, призначення платежу: застава по справі 642/5573/23 від 04.10.23.

Речові докази у справі: сім карту мобільного оператора МТС з номером НОМЕР_4 повернути її володільцю ОСОБА_8 .

Копію ухвали суду та виділені з кримінального провадження матеріли направити до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області для вирішення питання щодо складання матеріалів про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена безпосердньо до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1