ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000226 від 04 липня 2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Новогродівка, Донецької області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

-09.09.2002 Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

-17.01.2003 Новогродівським міським судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;

-09.04.2008 Новогродівським міським судом Донецької області за ч.2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

-16.06.2010 Новогродівським міським судом Донецької області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

-22.07.2014 Селидівським міським судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

-05.07.2021 Новогродівським міським судом Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

-21.09 2023 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.125 КК України та ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин,

- 10.01.2024 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 25.06.2024 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.125 КК України до 5 років 6 місяців та 25 днів позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України-

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2024 року, приблизно з 22:00 годині, точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпивали спиртні напої біля четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Під час спільного вживання спиртного ОСОБА_4 перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння став безпідставно лаятися на ОСОБА_5 , на цьому ґрунті між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла словесна сварка, в ході якої вони почали ображати один одного грубою нецензурною лайкою. Під час сварки у ОСОБА_5 обуреного поведінкою ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4

04 липня 2024 року приблизно о 01:00 годині, більш точний час досудовим слідством не встановлений, ОСОБА_5 , знаходячись на площадці між першим та другим поверхом, четвертого під`їзду, будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, але не маючи наміру на позбавлення його життя, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав наносити потерпілому множинні удари кулаками обох рук у життєву важливу частину тіла, а саме в область голови, обличчя та тулубу від яких ОСОБА_4 не втримавши рівновагу впав на площадку, після чого ОСОБА_5 продовжив наносити множинні удари правою ногою у життєво важливу частину тіла, а саме в область голови ОСОБА_4 від яких останній втратив свідомість. Побачивши це ОСОБА_5 припинив свої злочинні дії та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, з забоєм головного мозку 2 ст., перелому кісток склепіння та основи черепу (осколкові переломи кісток носу, задньої стінки правої лобної пазухи, стінок обох ВЩП, обох сосцевидних відростків, правої скроневої кістки, клиновидної пазухи праворуч, крила клиновидної кістки ліворуч), перелому виличної дуги зліва зі зміщенням, з ліквореєю з лівого вушного проходу, перфорацією барабанних перетинок з обох боків, розриву шкіри зовнішніх слухових проходів з обох боків, гемосинусу зліва, за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.

Тілесні ушкодження у вигляді переломів 3-8 ребер справа за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечне для життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, міцних соціальних зав`язків не має, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є вчинення злочину особою повторно, рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.121 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом також встановлено, що вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25 червня 2024 року ОСОБА_5 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та підставі ч.1 ст.71 КК України призначено покарання у виді п`яти років шести місяців та двадцяти п`яти днів позбавлення волі.

Оскільки нове кримінальне правопорушення за зазначеним кримінальним провадженням обвинувачений ОСОБА_5 вчинив після ухвалення вирокуІндустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25 червня 2024 року, але до повного відбуття покарання, суд на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднує невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25 червня 2024 року.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25 червня 2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 15 жовтня 2024 року, зарахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04 липня по 14 жовтня 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Селидівського міського суду Донецької області від 08 липня 2024 року на мобільний телефон марки «Sony Ericsson», модель К220і, ІМЕІ НОМЕР_1 ; шорти темно-сірого кольору; шльопанці чорного кольору з написом білими літерами «SUPREME» - скасувати.

Речові докази: три змиви з речовини бурого кольору; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки ОСОБА_5 ; змиви з правої та лівої руки ОСОБА_5 ; зразки крові ОСОБА_5 ; зразки крові потерпілого ОСОБА_4 знищити;

мобільний телефон марки «Sony Ericsson», модель К220і, ІМЕІ НОМЕР_1 ; шорти темно-сірого кольору; шльопанці чорного кольору з написом білими літерами «SUPREME» - повернути власнику за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1