Справа № 758/9446/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000210, накладеного ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 02.05.2023 (справа №758/4372/23),-

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 02.05.2023 (справа №758/4372/23), на мобільний телефон Iphone 13 ProMax чорного кольору у чорному чохлі IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 40000 доларів США, грошові кошти в сумі 436450 грн.

В обґрунтування клопотання зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, тобто, без урахування дійсних фактичних обставин справи та належних і допустимих доказів на їх підтвердження. Вказує, що на дату подання вказаного клопотання актуальність накладення арешту на спірне майно відпала. При цьому, наголошує, що досудове розслідування здійснюється тривалий період часу, ОСОБА_4 не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що свідчить, на думку представника власника майна, про формальний характер досудового розслідування та відсутність потреби у подальшому збереженні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту тимчасово вилученого майна. Зазначає, що ухвалою слідчого судді накладено арешт на грошові кошти з метою забезпечення їх збереження, як речових доказів, однак, грошові кошти не відповідають критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, щодо вилученого мобільного телефону відсутні відомості щодо проведення експертних досліджень.

У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав, у ньому наведених, та просив задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення проти клопотання про скасування арешту майна, в яких зазначив, що 19 квітня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного міста Києва було проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено грошові кошти та мобільні телефони, зокрема які належать ОСОБА_4 . Вказане майно, відповідно до ст. 98 ЦПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000210, за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку речі набуті протиправним шляхом, зокрема під час вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, вказує, що у кримінальному провадженні призначено судову економічну експертизу, а тому досудове розслідування триває, і необхідність у накладенні арешту на вказане майно не відпала.

Заслухавши доводи представника скаржника, дослідивши матеріали клопотання та долучені на його обґрунтування докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відтак, КПК України надає слідчому судді вичерпний перелік повноважень при розгляді питання про скасування арешту майна, в частині перевірки підстав щодо наявності чи відсутності потреби в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а також підстав щодо обґрунтованості вжиття такого заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, прокурора, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що Подільською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000210 від 03.09.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 02 травня 2023 року накладено арешт на майно, яке було вилучене 19 квітня 2023 року в ході проведення обшуку по АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Iphone 13 ProMax чорного кольору у чорному чохлі IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 40000 доларів США, грошові кошти в сумі 436450 грн., які належать ОСОБА_4 з мотивів відповідності вилученого майна критеріям, передбаченим ст. 98 ЦПК України.

Арешт на майно обґрунтовано необхідністю забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинно бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. (Рішення у справі «АГОСЬ» проти Сполученого Королівства» від 24 жовтня 1986 року, серія А.№108, п.52).

Слідчим суддею встановлено відповідність арештованого майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому, враховуючи стадію кримінального провадження та те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, слідчим суддею наразі не вбачається підстав для зняття арешту із такого майна.

На думку слідчого судді, скаржником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Слідчий суддя вважає, що досудове розслідування не закінчено, а тому накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують - арешт та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.

При цьому, доводи представника власника майна про те, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя до уваги не приймає, оскільки з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням досліджених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, щодо саме такий ступінь втручання у права та свободи особи на даній стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні виправдовує потреби досудового розслідування, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 98, 170-173,174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000210, накладеного ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 02.05.2023 (справа №758/4372/23), - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1