Справа № 463/9124/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1105/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2024 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою заяву лікаря-психіатра комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_9 задоволено та продовжено застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на строк 6 місяців з 23.09.2024 до 22.03.2025.

Не погоджуючись із даною ухвалою, захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити ухвалу, якою призначити новий розгляд судом першої інстанції за участі всіх сторін.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що відповідно до ч.1 ст. 512 КПК України, судовий розгляд здійснюється суддею одноособово в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Однак, 15.10.2024 року ОСОБА_7 в засідання не з`явилася, не подала до суду будь-якої заяви щодо своєї відсутності та місця перебування, не повідомила суд про своє відношення до розглядуваної відносно неї заяви, не просила суд про розгляд заяви відносно неї без її участі. В судовому засіданні було оголошено заяву лікаря - психіатра ОСОБА_9 щодо розгляду зазначеної заяви без її участі. Щодо відсутності в судовому розгляді ОСОБА_7 лікар-психіатр не зазначила ніяких обставин, що унеможливили також і її участь в даному судовому розгляді.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 не з`явилась про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, відтак колегія суддів ухвалила , у відповідності до вимог ст. 405 КПК України, слухати справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь головуючого, думку захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який не заперечив проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно Закону, метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК України, запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 92 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2015, метою застосування примусових заходів медичного характеру є не лише лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, а також й запобігання вчинення нею суспільно-небезпечних діянь.

У разі застосування судом до особи примусових заходів медичного характеру із госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України та при розгляді заяви на предмет продовження таких, відповідно до вимог ст. 95 КК України, суд може прийняти одне з трьох рішень, а саме продовжити, змінити або припинити особі примусові заходів медичного характеру.

У відповідності до положень ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності особи, щодо якої вирішувалось питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 . Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_7 . Даний факт є, на думку колегії суддів, є істотним порушенням норм кримінального процесуального Закону, що перешкоджає прийняттю законного і обґрунтованого рішення у справі, оскільки законом передбачена пряма вказівка про обов`язковість участі в судовому засіданні фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок або ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Враховуючи викладене, перевіривши матеріали кримінального провадження та надавши їм належну оцінку, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції не дотримано вимог кримінального процесуального закону, відтак, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 слід задоволити, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді слід врахувати викладене вище, та перевірити належним чином усі доводи, наведені в апеляційній скарзі сторони захисту, з використанням наданих процесуальних можливостей, співставити ці доводи із наявними у кримінальному провадженні доказами, яким дати належну юридичну оцінку та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2024 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 задоволити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2024 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4