Справа № 645/5070/24
Провадження № 1-кс/645/1403/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001195 від 24.08.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Введенка, Чугуївського району, Харківської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 01.08.2022 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.ч.2, 3, 4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ст.70 КК України до 10 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, 29.07.2022 звільненого від відбування покарання згідно з ч.5 ст.72 КК України,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області знаходиться матеріали кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001195 від 24.08.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Відповідно до клопотання 25.09.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.4 ст.186 КК України.

Слідчий вважає, що в даному випадку мають місце ризики, визначені пп..1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави.

Адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання та просилим відмовити в його задоволенні та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі домашній арешт або особисте зобов`язання. Також захисник вказала на те, що ризики, про які зазначив прокур не підтверджені жодним доказом.

За результатом розгляду клопотання слідчий суддя приходить до таких висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, 25.09.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України при таких обставинах:

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан.

23 серпня 2024 року приблизно о 21 годині 40 хвилині ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, діючи повторно, з метою незаконного збагачення та відкритого викрадення чужого майна знаходились біля виходу зі станції метро «Палац спорту» м. Харків де стали чекати будь-яку особу майном якої можна було б відкрито заволодіти.

У цей час зі станції метро «Палац спорту» м.Харків, вийшла потерпіла ОСОБА_8 та стала йти від метро по проспекту Петра Григоренка м.Харків.

Побачивши на шиї у потерпілої ОСОБА_8 золотий ланцюжок з хрестиком, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 за попередньою змовою групи осіб, з метою незаконного збагачення та відкритого викрадення чужого майна, узгодивши свої дії та розподіливши ролі, стали переслідувати потерпілу ОСОБА_8 .

Переслідуючи потерпілу ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 побачили, що вона звернула з АДРЕСА_2 , після чого узгодили свої дії та розподілили ролі наступним чином: ОСОБА_7 повинен був здійснювати відкрите викрадення золотого ланцюжка з хрестиком з шиї потерпілої ОСОБА_8 , а ОСОБА_4 повинен контролювати рух потерпілої ОСОБА_8 та стежити за відсутністю обставин, які б перешкодили вчиненню злочину.

Після цього ОСОБА_7 перегнав потерпілу ОСОБА_8 по стороні «Палацу спорту» та сховався у кущах біля буд. АДРЕСА_3 та став чекати коли вона буде проходити повз, а ОСОБА_4 став чекати та спостерігати у кінці будинку

АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 , 23.08.2024 близько 21 год. 46 хв. діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного збагачення та відкритого викрадення чужого майна підбіг ззаду до потерпілої ОСОБА_8 та обхопивши потерпілу з лівого боку зірвав силою із шиї ланцюжок із золота 585 проби, масою 10,8 г та хрестик із золота 585 проби, масою 4,14 г, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/27298-ТВ від 17.09.2024 року склала 51712 грн 12 коп., після чого разом з ланцюжком та хрестиком побіг у напрямку буд. АДРЕСА_5 , де його чекав ОСОБА_4 .

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 51712 грн 12 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Із встановлених на час розгляду даного клопотання даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що він є уродженцем смт. Введенка, Чугуївського району, Харківської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимий 01.08.2022 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.4 ст.187, ч. 2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.3 ст.187, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, ст.70 КК України до 10 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна, 29.07.2022 звільнений від відбуття покарання згідно ч.5 ст.72 КК України та ЗУ «Про внесені зміни до КК України про удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VIII.

Стаття 29 Конституції України гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК, віднесені також запобіжні заходи. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК запобіжними заходами, а тому числі, є тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частина 4 цієї ж статті визначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Стаття 184 КПК визначає вимоги до змісту клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів. Крім цього стаття 192 КПК встановлює, що у разі подання клопотання про застосування запобіжного заходу після затримання особи без ухвали про дозвіл на затримання, до такого клопотання має бути доданий протокол затримання підозрюваного.

Згідно з положеннями статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання, подане слідчим, за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу, відповідає вимогам, визначеним у ст. 184 та 192 КПК України.

Зміст клопотання містить усі необхідні відомості, що визначені ч. 1 ст. 184 КПК. Виконано вимоги ч. 2 ст. 184 КПК, а саме копію клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надано підозрюваному та його захиснику за три години до початку його розгляду, 18 лютого 2023 року. До клопотання додано документи, визначені ч. 3 ст. 184 та ч. 2 ст. 192 КПК.

Запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК).

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на наступних матеріалах кримінального провадження: протоколах допиту потерпілої ОСОБА_8 , в якому вона зазначає, що грабіж відносно неї вчинено двома особами; протоколами впізнання з потерпілою ОСОБА_8 , в ході якого вона впізнала ОСОБА_7 , як нападника, який зірвав з її шиї золотий ланцюжок та хрестик, а ОСОБА_4 як особу, яка йшла разом з ОСОБА_7 , а потім її супроводжував у слід до вул.Олімпійській м.Харків; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 в ході чого вона повідомила, що бачила хлопця, який пробіг після крику жінки про допомогу повз буд. АДРЕСА_5 та протоколами впізнання з останньою, в ході якого вона впізнала ОСОБА_7 ; протоколами оглядів відеозаписів стосовно руху по маршруту ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , в ході яких зафіксовано як вони разом йдуть за потерпілою, а потім розділяються біля буд. АДРЕСА_2 ; відповіддю на запит з ломбарду «Благо» АДРЕСА_7 та допитом свідка ОСОБА_10 , згідно з якими було встановлено, що 25.08.2024 року ОСОБА_4 заклав до ломбарду золотий ланцюжок та хрестик, отримавши за це грошові кошти; протоколом огляду відеозапису з ломбарду «Благо» АДРЕСА_7 , в ході якого зафіксовано як ОСОБА_4 заклав золоті вироби під свій паспорт та отримав за це грошові кошти.

Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилався прокурор, при розгляді клопотання, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Розглядаючи питання про застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту, слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює, має непогашену судимість за вчинення тяжких злочинів, тому слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даній стадії судового розгляду неможливе.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді також не надано.

Оцінюючи наведені обставини, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведені.

Стосовно ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Так, слідчий суддя приходить до висновку, що ризик передбачений п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведений, в зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки

усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як санкція ч.4 ст. 186 КК України передбачає позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Крім того останній не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює.

Стосовно ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілу та іншого підозрюваного, слідчий суддя вбачає ймовірність можливості підозрюваного незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, оскільки підозрюваному під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства надано копії відповідних процесуальних документів, в яких містяться дані учасників справи, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження.

Також слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п.п. 4 ч.1 ст.177 КПК України є реальним зважаючи на наступне. При з`ясуванні обставин, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що останній не працює, отримує заробіток від здійснення періодичних переховувань психотропних речовин, про що він не заперечував в судовому засіданні. Отже, іншого джерела заробітку в підозрюваного немає, доказів, що підозрюваний може працює неофіційно, не підтверджено належними доказами. Зазначені обставини вказують на те, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_11 перебуваючи на волі, буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Щодо ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави вважати, що перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно не працевлаштований, раніше судимий, в тому числі за тяжкі корисливі злочини.

Згідно зі сформованою практикою Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Окрім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою ст. 183 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у виді 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 206, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів - до 23.11.2024 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, які необхідно внести за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0006674, до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи та роз`яснити, що якщо підозрюваний, не виконає покладені на нього обов`язки застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Зобов`язати старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , повідомити членів сім`ї підозрюваного про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Повний текст ухвали проголошено 25.09.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1