Провадження №1-кп/127/636/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщені суду в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, відомості про яке внесено 26 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання в якому просив суд продовжити покладені на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що на даний час до обвинуваченої застосовано запобіжний захід у вигляді застави. А саме, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2024 клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 , строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено та продовжено його дію з 08.05.2024 по 06.07.2024 включно. Клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволено частково та визначено обвинуваченій ОСОБА_4 заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в сумі становить 908400 грн. з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. Після чого, 09.05.2024 за обвинувачену ОСОБА_4 внесено заставу, у зв`язку з чим, її було звільнено з ДУ «Вінницька УВП (№ 1). Наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також наявність ризиків, які не зменшилися, та дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків; Вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, ОСОБА_4 на даний час обвинувачується у злочині, який вчинено в період триваючої збройної агресії російської федерації, що свідчить про можливість переховуватися від суду через тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винною, має потенційну змогу впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки їй достовірно відомо про їх місце проживання, які судом ще не допитані, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні умисних дій, які спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації, підтримки рішень та дій держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора, що свідчить і про толерантне ставлення до дій держави-агресора щодо захоплення частини території України, що вказує на наявність ризику того, що остання може вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України тим самим зашкодити державі, адже дана категорія злочинів є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад.

Таким чином, є обґрунтовані підстави вважати, що з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_4 доцільно продовжити покладені ухвалою Вінницького міського суду від 08.05.2024 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таке обмеження права обвинуваченої ОСОБА_4 не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують реальні ознаки суспільного інтересу в умовах воєнного стану, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченої.

Захисник ОСОБА_5 , яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечила щодо задоволення клопотання прокурора та підтримала надіслане на адресу суду клопотання в якому просила суд змінити ОСОБА_4 запобіжний захід із застави на особисте зобов`язання чи домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, або зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання мотивоване тим, що наведені у клопотанні прокурора ризики, передбачені ст. 177 КПК України є надуманими і такими, що не підтверджуються жодними доказами. А саме, на думку сторони захисту ОСОБА_4 може бути лише в статусі свідка подій, які висвічує сторона обвинувачення, проте в жодному випадку не в якості обвинуваченої, що прямо випливає з матеріалів кримінального провадження.

ОСОБА_4 має родину, одружена є матір`ю малолітнього сина, проживає за однією і тією ж адресою протягом тривалого періоду часу разом з чоловіком та його батьками, що власне і доводить міцність соціальних зав`язків. ОСОБА_4 не має як можливості так і бажання залишити територію України та виїхати за її межі. ОСОБА_4 в повному обсязі виконує покладені на неї судом обов`язки.

Окрім того, під час визначення розміру застави судом не враховано майновий та сімейний стан обвинуваченої ОСОБА_4 .

Так, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Втім, нажаль, застава в розмірі 908 400 гривень авжеж є непомірною для людини, яка більш як 1 рік перебувала під вартою, не є підприємцем і не має таких доходів, до застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 не мала нерухомого майна або транспортних засобів, під час перебування під вартою тим більше нічого не придбавала, була позбавлений можливості заробляти кошти на життя.

Крім того, стороною захисту наголошувалось про те, що на момент затримання ОСОБА_4 займалася вихованням малолітнього сина та домогосподарством, не була працевлаштованою та не займалась підприємницькою діяльністю, тому жодних збережень у неї не було і не могло бути.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави не може бути завідомо непомірним для обвинуваченого, а не для всієї його родини, а для ОСОБА_4 він є непомірним, як і для родини ОСОБА_4 така сума також є непомірною і тому були змушені укласти договір позики задля того, щоб врешті-решт якомога найшвидше «викупити» свободу ОСОБА_4 .

Таким чином, задля недопущення порушень ч. 4 ст. 182 КПК України, є необхідним змінити запобіжний захід на більш м`який, або принаймні зменшити розмір застави до меж 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Окрім того, з 9 травня 2024 року ОСОБА_4 перебуває на свободі під заставою вже майже 4 місяці, проживає в с. Чорнобаївка, процесуальна поведінка є зразковою, поза межі населеного пункту проживання не виїжджає без дозволу суду, паспорт для виїзду за кордон здала до відповідного органу, не спілкується зі свідками, незважаючи на посилання прокурора щодо того, що проживаючи в с. Чорнобаївка ОСОБА_4 буде впливати на свідків, не підтвердився жодний з ризиків, які впродовж більш як року сторона обвинувачення зазначала формально. Також, прокурором не було подано клопотання про зміну запобіжного заходу через порушення обов`язків, покладених на ОСОБА_4 ухвалами суду.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала клопотання захисника ОСОБА_7 та просила суд його задовольнити з підстав викладених в ньому.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

З наявних в матеріалах провадження документів вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2023 щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2024, строком 60 днів, із можливістю внесення застави в розмірі 300 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 грн. Уразі внесення застави, ОСОБА_4 зобов`язано виконувати обов`язки передбачені п.п. 1,2,3,4,8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області 09.05.2024 було внесено заставу і в той же день останню було звільнено з ДУ «Вінницька УВП (№1)».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2024 обвинуваченій ОСОБА_4 продовжено строк дії раніше покладених обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, на 60 діб, тобто до 01.09.2024 включно.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки передбачені частиною п`ятою цієї статті можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотання прокурора в порядку передбаченому ст. 199 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження, обвинуваченій ОСОБА_4 строк дії покладених обов`язків, передбачених п.п. 1,2,3,4,8 ч. 5 ст. 194 КПК України, суд звертає увагу, що остання обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, розгляд справи не завершено, у справі не допитані свідки, що не виключає можливості тиску обвинуваченої на свідків, переховуватись від суду, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченій суд не вбачає, у зв`язку чим, у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків. Підставою продовження покладених обов`язків є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене вище, з урахуванням того, що підстави які передували можливості застосування до обвинуваченої альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з покладанням обов`язків не усунулись, ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та не відпали, а тому суд приходить до переконання про доцільність продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку дії покладених, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2024, обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, ще на 60 діб, тобто до 21.10.2024 включно. Оскільки, вказані заходи можуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, у зв`язку з чим, клопотання прокурора слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 194, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу, відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, строк дії обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на нею ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2024, а саме:

- прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали суду, 60 діб, тобто до 21.10.2024 включно.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: