УХВАЛА

Справа № 569/16239/24

1-кс/569/8760/24

27 листопада 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання слідчого СВ Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області громадянина України, українця, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_4 за погодження із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.184 КК України в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 грудня 2024 року без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження В обґрунтування клопотання вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002036від 26 серпня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України.

Із клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , буду раніше судимим, востаннє 15.08.2023 вироком Костопільського районного суду за ч.1 ст.187, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та 04.06.2024, будучи умовно достроково звільненим, маючи невідбутий строк покарання 1 рік 8 місяців 1 день, належних висновків не зробив, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та через короткий проміжок часу повторно підозрюється у вчиненні нового умисного корисливого злочину проти власності в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, 26 серпня 2024 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік магазину «Пивечко», що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно та в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, з метою власного матеріального збагачення, відкрито, шляхом ривка вирвав з рук потерпілої ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Айфон 12 Про макс», вартістю 14 000 гривень, чим завдав потерпілій майнову шкоду у вказаному розмірі.

Окрім цього, 29 серпня 2024 року, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи між під`їздом АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних відносин, які раптово виникли, керуючись корисливим мотивом, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, застосував насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, із застосуванням сили, що виразилось у нанесенні потерпілій ОСОБА_8 не більше чотирьох ударів руками в область тулубу, після чого, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою власного матеріального збагачення, відкрито, шляхом ривка вирвав з рук потерпілої гаманець, вартістю 700 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1600 гривень, чим завдав потерпілому майнової шкоди у загальному розмірі 2100 гривень.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.4 ст.186КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рівне, Рівненської області громадянин України, українець, не одружений, непрацюючий, раніше судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 .

29 серпня 2024 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 30 серпня 2024 року в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, ОСОБА_5 слідчим СВ Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області майором поліції ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

30 вересня 2024 року в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, ОСОБА_5 слідчим СВ Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області майором поліції ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України по іншому епізоду.

На момент повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні інкримінованого йому злочину, зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що: кримінальне правопорушення дійсно мало місце та дані про нього внесено в ЄРДР; кримінальне правопорушення вчинено особою, стосовно якої прийнято рішення про оголошення підозри; суспільно-небезпечні діяння містять склад конкретного кримінального правопорушення.

Зокрема, підозри ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних доказів у кримінальному провадженні: результатами проведеного огляду місця події, який проводився 29 серпня 2024 року в АДРЕСА_4 ; результатами проведеного огляду місця події, який проводився 26 серпня 2024 року в м. Рівне, територія неподалік магазину «Пивечко», що в АДРЕСА_2 тротуар, де він відкрито викрав мобільний телефон у потерпілої ОСОБА_7 ; показами потерпілої ОСОБА_7 , а також протоколом пред`явлення особи для впізнання, яке проводилось за її участі; показами потерпілої ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків метою застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також перешкоджання ризикам, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, зокрема: ОСОБА_5 усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, розуміючи реальність і невідворотність покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. Крім того, слід звернути увагу на те, що одразу після вчинення злочинів підозрюваний ОСОБА_5 зник з місця події, лише через деякий час був затриманий у порядку ст.208 КПК України працівниками роти особливого призначення поліції та доставлений до Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області.

Незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, знаючи місця проживання потерпілої ОСОБА_8 , неповнолітньої знаючи місце проживання потерпілих та свідка, підозрюваний може шляхом умовлянь, вчинення тиску та /або будь-яким іншим чином вплинути на останнього, з метою зміни ним своїх показань про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а саме перешкоджати шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого, прокурора, суду, що в подальшому може позбавити можливості забезпечити досудове розслідування та судове провадження у розумні строки.

Може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема ОСОБА_5 , буду раніше судимим, востаннє 15.08.2023 вироком Костопільського районного суду за ч.1 ст.187, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та 04.06.2024, будучи умовно достроково звільненим, маючи невідбутий строк покарання 1 рік 8 місяців 1 день, належних висновків не зробив, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та через короткий проміжок часу повторно підозрюється у вчиненні нових умисних корисливих злочинів проти власності в умовах воєнного стану.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для того, щоб забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному проваджені, вчиняти інші кримінальні правопорушення, так, як жоден інший із запобіжних заходів не здатен запобігти переліченим вище ризикам та забезпечити перебування підозрюваного ОСОБА_5 за місцем проживання, своєчасне з`явлення його до слідчого для проведення слідчих й інших процесуальних дій, а в подальшому до суду.

Разом з тим, обрання стосовно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та є необхідною для того, щоб забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, є достатні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, а саме особисте зобов`язання, порука, застава та домашній арешт, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, слід зазначити, що за змістом п.п. b та c ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Відповідно до неодноразових рішень Європейського суду з Прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» (Letellier v. France), заява № 12369/86 від 26 червня 1991 року1 , зазначив, що «… національні судові органи … повинні зважити на всі обставини, що свідчать за і проти наявності справжнього суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, і врахувати це в рішеннях…».

З огляду на зміст наведеного рішення ЄСПЛ особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як винятковий запобіжний захід протягом певного часу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland), заява № 14379/88 від 26 січня 1993 року, вказано: «… небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів… При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти…».

У контексті наведеного рішення ЄСПЛ врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст: вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дає можливість достатньою мірою спрогнозувати її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. Тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим, оскільки наявні специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує правило поваги до свободи особи.

Також, як свідчить практика ЄСПЛ, обвинувачення в зв`язку з вчиненням тяжкого злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення разом з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що йому неможливо запобігти, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96 від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою: строк попереднього запобіжного заходу (тримання під вартою) закінчується 28.11.2024 одночасно ризики не зменшились, однак завершити досудове розслідування протягом вказаного терміну не представляється можливим, оскільки для остаточного та повного дослідження всіх обставин у кримінальному провадженні необхідно: отримати висновки судових молекулярно генетичних експертиз; здійснити відкриття матеріалів стороні захисту; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Окрім цього, виконати інші слідчі дії, необхідність у проведенні яких може виникнути.

Зазначені процесуальні дії мають істотне значення для кримінального провадження, а також для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 підтримав, просив задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання про продовження запобіжного заходу підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002036 від 26.08.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст.186КК України, у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження до чотирьох місяців, тобто до 29.12.2024.

Таким чином, враховуючи, що строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжений до 29 грудня 2024 року, а також те, що надані слідчим та прокурором докази довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення не зменшили і не відпали, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам буде недостатнім, слідчий суддя прийшов до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 29 грудня 2024 року.

Згідно ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 1787 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст.131-132, 176, 177, 182, 183, 194, 196, 199, 201, 205 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.186 КК України в межах строку досудового розслідування, а саме до 29 грудня 2024 року, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_9