СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7020/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002710 від 22.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Побузьке, Голованівського району Кіровоградської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2024 до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтуванні клопотання зазначено, що слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002710, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, які достовірно знаючи про те, що на території України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, що встановлює обмеження на виїзд осіб чоловічої статі та призивного віку за межі України, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, виник злочинний умисел, спрямований на сприяння громадянам України чоловічої статі та призивного віку у організації незаконного переправлення їх через державний кордон України, за незаконно виготовленими за грошову винагороду документами, які є підставою для виїзду за межі України, а саме: оформлення завідомо неправдивої довідки про встановлення другої групи інвалідності, тим самим, здійснити організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом усунення перешкод.

Після цієї домовленості ОСОБА_4 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, з метою реалізації спільного злочинного умислу почали діяти узгоджено, за попередньою змовою між собою, при цьому дії кожного з них охоплювалися умислом кожного іншого члена групи

Так, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 13.09.2024, зустрілася з громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 . В ході розмови ОСОБА_4 повідомила, що може сприяти в незаконному переправленні ОСОБА_7 через державний кордон України шляхом оформлення завідомо неправдивої довідки про встановлення другої групи інвалідності за грошову винагороду в сумі 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) доларів США. При цьому, ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 про те, що йому необхідно надати копію паспорта громадянина України, копію медичної книжки (за наявності), довідку внутрішньо переміщеної особи. Зазначені документи будуть використані для оформлення завідомо неправдивої довідки про встановлення другої групи інвалідності.

Далі, діючи за попередньою домовленістю, ОСОБА_4 повідомила невстановлену особу про ОСОБА_7 , як про особу, яка бажає за грошові кошти попри встановлені режимом воєнного стану та оголошеною загальною мобілізацією заборони та обмеження перетнути державний кордон України.

09.10.2024, приблизно о 14 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою домовленістю з невстановленою особою та з відома останньої, з корисливих мотивів, для доведення спільного злочинного умислу до кінця, знаходячись в грузинському ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого по АДРЕСА_4 , зустрілася з ОСОБА_6 від якого отримала грошову винагороду у сумі 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) доларів США, та документи на ім`я громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 для оформлення завідомо неправдивої довідки про встановлення другої групи інвалідності останньому, задля безперешкодного перетину ним державного кордону України під час дії воєнного стану на території України, таким чином, сприяючи в організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України шляхом усунення перешкод

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у сприянні в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

09.10.2024 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 10.10.2024 о 00 год. 33 хв. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак є необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_4 за місцем фактичного проживання останньої за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, в межах строку досудового розслідування, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 ч.5 КПК України.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 пояснила, що до інкримінованого правопорушення, за яким їй оголошено підозру, не причетна, водночас щодо задоволення клопотання слідчого не заперечувала. Зазначила, що одружена, проте з чоловіком сімейні стосунки не підтримує, на її утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, також вона допомагає батькам, які є особами з інвалідністю 3 групи.

Слідчий суддя, вислухавши доводи прокурора, думку підозрюваної, дослідивши подані матеріали, дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002710, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

09.10.2024 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 10.10.2024 о 00 год. 33 хв. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять наданні сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 6 ст. 181 КПК України встановлено строк дії ухвали слідчого судді про тримання під домашнім арештом, який не може перевищувати двох місяців.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, підтверджується доданими до клопотання матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Беручи до уваги обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, у вчиненні якого оголошено підозру, установлені дані про особу підозрюваної є підстави вважати, що існують наступні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 , усвідомлюючи невідворотність покарання за інкримінований злочин, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування, зокрема, шляхом виїзду за кордон (п.1 ч.1 ст.177 КПК України); ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України полягає у тому, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлені усі співучасники кримінального правопорушення, місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як докази у справі, а тому ОСОБА_4 може знищити, сховати речі та документи, які мають доказове значення для вказаного провадження; наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні зі сторони підозрюваної (п.3 ч.1 ст.177 КПК України) обґрунтовується тим, що остання має реальну можливість здійснювати вплив на таких осіб, зокрема, шляхом вмовлянь, підкупу з метою надання ними завідомо неправдивих показів задля уникнення кримінальної відповідальності, зміни ними викривальних по відношенню до підозрюваної показів чи відмови від них. При цьому, оцінюючи наявність вказаного ризику слідчий суддя, виходячи із встановленого КПК України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, приходить до висновку, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Водночас ризики, передбачені п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання слідчого.

Враховуючи сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваної, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби в межах строку досудового розслідування з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194КПК, а відтак клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 179, 181,194 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 грудня 2024 року, заборонивши їй без дозволу слідчого або прокурора залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в м. Києві, прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва за першою вимогою;

- у разі зміни місця проживання негайно повідомити письмово прокурора Святошинської окружної прокуратури та слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної особи.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до частини п`ятої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити до 10 грудня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1