Провадження по справі № 1-кс/752/6779/24
У Х В А Л А

іменем України

"21" серпня 2024 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НА у м. Києві ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000533 від 26.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

встановив:

15.08.2024 року, засобами поштового зв`язку, слідчий в ОВС СУ ГУ НА у м. Києві ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва клопотанням, яке погоджене прокурором спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000533 від 26.04.2024 про арешт речей, які вилучені 18.08.2024 за наслідками проведення особистого обшуку ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: м. Київ, пр. Берестейський, 54А , з метою забезпечення їх збереження, а саме: 10 грошових купюр номіналом 200 грн.; 1 грошова купюра номіналом 500 грн.; мобільний телефон iPhone 7 S/n НОМЕР_1 ..

Вилучені речі визнані речовими доказами, оскільки вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Прокурор просить накласти арешт на майно, що зазначено у клопотанні з метою його збереження як речового доказу, а також заборонити користуватися, відчужувати та розпоряджатися ними.

У судове засідання слідчий не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд вищезазначеного клопотання без її участі та просила його задовольнити.

Власник майна на виклик слідчого судді не з`явився. Заяв, заперечень та пояснень з приводу поданого клопотання не надав.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п. 1 ч.2 ст. 132 КПК України. Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000533 від 26.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Згідно з матеріалами досудового розслідування, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 за грошову винагороду у розмірі 18 000 доларів США сприяти отримати ІІ групу інвалідності за висновком МСЕК без законних на те підстав. ОСОБА_6 , діючи під контролем правоохоронних органів, передав ОСОБА_5 частину суми неправомірної вигоди за сприяння у оформленні ІІ-ї групи інвалідності. Після передачі частини неправомірної вигоди, ОСОБА_6 отримав у відділенні ТОВ «Нова пошта» пакунок, у якому знаходився медичний документ на його ім`я про перебування на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КНП СМР «Сквирська ЦМЛ», у якому міститься інформація про наявність у нього неіснуючого діагнозу.

14.08.2024 слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 по пр. Берестейському, 54-А у м. Києві затримано ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України.

Під час затримання та проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , у останнього було виявлено та вилучено: 10 купюр номіналом 200 грн.; 1 купюра номіналом 500 грн.; мобільний телефон iPhone 7 S/n C4GSGNDFNG7Q.

14.08.05.2024 вищевказані виявлені та вилучені грошові кошти і мобільний телефон визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

14.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Орган досудового розслідування вказує на те, що арешт зазначеного у клопотанні майна обумовлений необхідністю збереження речових доказів, які мають суттєве значення для досудового розслідування.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що майно, на арешті якого наполягає прокурор, яке вилучено за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 3 , у ході якого виявлено та вилучено речі, які належать ТОВ «Буст Фарма», є таким, що відповідає критеріям речового доказу. Воно є тимчасово вилученим майном.

Слідчий суддя, погоджується з органом процесуального керівництва, що вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон iPhone 7 S/n C4GSGNDFNG7Q та грошові кошти в сумі 2 500 грн є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні. Мобільний телефон може містити докази комунікації підозрюваного з іншими особами, причетними до злочину, включаючи можливі домовленості щодо отримання неправомірної вигоди. Грошові кошти, які були вилучені у підозрюваного, є частиною неправомірної вигоди, яку він отримав. З огляду на це, суд визнає обґрунтованим рішення слідчого про визнання зазначених предметів речовими доказами у рамках даного кримінального провадження, які підлягають збереженню до винесення остаточного судового рішення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає п.1) ч.2 ст. 170 КПК України.

Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на момент розгляду клопотання не встановлено, а власником майна в судовому засіданні не доведено необґрунтованість поданого клопотання чи відсутність потреби у накладенні арешту.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно - речові докази у кримінальному провадженні № 0000533 від 26.04.2024, що виявлені та вилучені ст. слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 14.08.202 в ході затримання та проведення особистого обшуку ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: м. Київ, пр. Берестейський, 54А , з метою забезпечення їх збереження, а саме:

- 10 грошових купюр номіналом 200 грн.;

- 1 грошова купюра номіналом 500 грн.;

- мобільний телефон iPhone 7 S/n НОМЕР_1 .Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора відділу Київської міської прокуратури слідчого ОСОБА_3 .

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1