провадження №1-кп/947/1380/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

1. Клопотання прокурора.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ введено воєнний стан на всій території України.

В останній раз, відповідно до Указу Президента України від 23.07.2024 №469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб. Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

25.02.2022 відповідно до Указу президента України від 24.02.2022 №69/2022 та набуття чинності Указу президента «Про загальну мобілізацію» та виконання вимог мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України №32/321/501/1Зт ОСОБА_3 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час загальної мобілізації та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення, відповідно до наказу №105 .. призначено на посаду солдатом резерву частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог п.п.1, 2, 3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проходячи військову службу сержант ОСОБА_3 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, сержант ОСОБА_3 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Так, він, будучи військовослужбовцем військової служби під час загальної мобілізації та проходячи її на посаді солдату резерву 4 запасної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «сержант», в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9, 11, 16, 127 - 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, 18.11.2022 о 21 год. 00 хв., самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжував ухилятися від військової служби до моменту його прибуття до 2 СВ ТУ ДБР у АДРЕСА_2 , а саме до 13 год. 00 хв. 21.10.2024, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

21.10.2024 солдату ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Вказував, що підозрюваний ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення вперше, командиром військової частини НОМЕР_1 надано згоду на продовження військової служби у вказаній військовій частині.

Посилаючись на викладене, керуючись зокрема ст.ст.285 287 КПК України, просив суд: звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

2. Позиції учасників кримінального провадження.

В судовому засіданні, прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_3 , в судовому засіданні, проти клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України не заперечував, просив звільнити його від кримінальному відповідальності.

3. Мотиви та висновку суду.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.5 ст.407 КК України, кримінальна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово було продовжено, останній раз законом України від 29.10.2024 №4024-ІХ, затверджено Указ Президента України від 28.10.2024 року №740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 10.11.2024 року строком на 90 діб.

Судом встановлено, що 21.10.2024 року сержанту ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001968 від 25.10.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тобто за самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, при таких обставинах: ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби під час загальної мобілізації та проходячи її на посаді солдату резерву 4 запасної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «сержант», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, 18.11.2022 о 21 год. 00 хв., самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжував ухилятися від військової служби до моменту його прибуття до 2 СВ ТУ ДБР у АДРЕСА_2 , а саме до 13 год 00 хв. 21.10.2024, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

Відповідно до ч.5 ст.401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

З матеріалів клопотання вбачається, що 21.10.2024 ОСОБА_3 добровільно та з власної ініціативи прибув до правоохоронного органу, повідомив про вчинене ним кримінальне правопорушення та виявив бажання продовжити військову службу.

Про свою згоду бути звільненим від кримінальної відповідальності та бажання продовжити військову службу, підозрюваний також повторно підтвердив під час судового розгляду.

Також до матеріалів клопотання додана письмова згода командира військової частини НОМЕР_1 , на проходження ОСОБА_3 військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Крім того, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_3 під час дії воєнного стану вперше підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтями 407, 408 КК України.

Таким чином, оскільки під час судового розгляду з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст пред`явленої підозри та клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції підозрюваного, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний ОСОБА_3 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби та наявна письмова згоди командира військової частини на продовження проходження ОСОБА_3 . військової служби.

Пункт 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.3 ст.288 КПК України, у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч.5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

4. Питання пов`язані із закриттям кримінального провадження.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні сторонами кримінального провадження не заявлені, відомості про застосування до підозрюваного запобіжного заходу прокурором не надані.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст.401 КК України, ст.ст.284, 288, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

3. Кримінальне провадження №0001968 від 25.10.2024 року за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

4. Зобов`язати відповідну уповноважену військову посадову особу, після набрання цією ухвалою законної сили, невідкладно поновити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 72 годин, після набрання цією ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

5. Ця ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ця ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

6. Ця ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1