справа № 208/8799/24
№ провадження 1-кп/208/514/24
УХВАЛА

Іменем України

26 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

у відкритому підготовчому судовому засіданні, розглянувши матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні № 00008446 від 22.08.2024 р., відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, на утриманні нікого немаючого, військовослужбовця військової служби за контрактом, кулеметник 2 мотопіхотного спеціалізованого відділення 3 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в, раніше судимого, останній раз 07.12.2023 р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської від 03.06.2024 на підставі ст. 81-1 КК України звільнений на невідбуту частину 4 роки 4 місяці 3 дні для проходження військової служби за контрактом, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла зазначена справа.

Під час проведення підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для повернення обвинувального акту прокурору чи закриття кримінального провадження, не вбачається. Справа підсудна Заводському районному суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. На стадії досудового слідства обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Учасники судового провадження - прокурор, обвинувачений, захисник, кожен окремо, вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, і судом не встановлено для цього перешкод.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 , заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, яке аргументовано тим, що останній обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, і знаходячись на свободі може переховуватися від суду (обвинувачений не має сталих соціальних зв`язків, утриманців на своєму утриманні, а також постійного місця роботи або навчання, що надає обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході обвинувачений може намагатися переховуватися від суду задля уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення); вчинити інше кримінальне правопорушення (зібрані докази надають підстави стверджувати, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено з метою отримання за нього грошових коштів, тобто з корисливих мотивів, а відтак існує об`єктивний ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, у т.ч. і зазначеної категорії, у разі перебування його на більш м`якому запобіжному заході, аніж тримання під вартою)

Захисник не заперечував щодо проведення підготовчого засідання, щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, просить відмовити.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , на теперішній час обґрунтовано, а саме в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке чинним законодавством передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Тобто, у випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість.

За таких обставин, суд вважає за існуючий ризик переховування обвинуваченого від суду з огляду на тяжкість інкримінованих злочинів та міри покарання, яка йому загрожує у разі визнання винним, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

При встановленні наявності цього ризику, враховується встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, згідно якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» та «Вемгофф проти Німеччини»

Суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим не може прийняти до уваги доводи сторони захисту як належним чином обґрунтовані.

Враховуючи викладене, думку учасників кримінального провадження, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 314-316, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 402 КК України у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на 10 жовтня 2024 року об 10.40 годині.

Викликати в судове засідання прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого.

Клопотання прокурора, задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 22 листопада 2024 року.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає в частині призначення до судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, в частині продовження строку запобіжного заходу.

Направити ухвалу до гауптвахти Білоцерківсього ЗВ ВСП, для виконання.

Суддя ОСОБА_1