№ 1-кп/183/1967/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Самар в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у спрощеному порядку кримінальне провадження, відомості по якому внесені 05.10.2024 року до ЄРДР за № 0000276, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого базову середню освіту, не працюючого, учня АДРЕСА_1 , не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,, -

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2024 року приблизно о 06.00 годині неповнолітній ОСОБА_3 знаходився в приміщенні коридору гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , разом з раніше знайомим йому ОСОБА_4 , в цей час та місці у неповнолітнього ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном марки «iPhone 14 Pro Max, 256 Гб» чорного кольору, який належить ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел неповнолітній ОСОБА_3 28 серпня 2024 року приблизно о 06.15 годині, знаходячись у зазначеному місці, діючи умисно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом зловживання довірою, під приводом заряду акумулятора телефону, запропонував ОСОБА_4 залишити в своїй кімнаті № 116 гуртожитку, розташованому за вищевказаною адресою, мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro Max, 256 Гб». В свою чергу ОСОБА_4 не усвідомлюючи злочинного наміру неповнолітнього ОСОБА_3 , погодився та передав останньому свій мобільний телефон. Після чого неповнолітній ОСОБА_3 зайшов до вказаної кімнати та тримаючи мобільний телефон у руках, доводячи свій злочинний умисел до кінця, дочекався поки ОСОБА_4 вийде з гуртожитку, покинув місце скоєння кримінального проступку, тим самим заволодів мобільним телефоном марки «iPhone 14 Pro Max, 256 Гб», який належить ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою.

В подальшому неповнолітній ОСОБА_3 розпорядився мобільним телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 27.266,67 гривень.

До суду надійшов обвинувальний акт з письмовою заявою ОСОБА_3 в якій він обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акта відносно нього у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження (а.п. 11-12). А також до обвинувального акта долучено заяву потерпілого ОСОБА_4 про те, що він не заперечує проти розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Ухвалою суду від 28.10.2024 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст. ст. 381, 382 КПК України, призначено судовий розгляд обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорюються обвинуваченим та потерпілим, про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви учасників судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, не виявив. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визначеною ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття ОСОБА_3 .

Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, скоїв кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, обвинувачується у вчиненні діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії кримінальних проступків.

Санкція ч. 1 ст. 190 КК України, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

З урахуванням обставин скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, його наслідків, а також обраної учасниками судового провадження позиції, викладеної у їх заявах, суд приходить до таких висновків, що санкцією вказаної статті передбачено покарання у виді штрафу, громадських робіт, виправних робіт та обмеження волі, та суд вважає неможливим призначити ОСОБА_3 один із видів даних покарань, оскільки обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, офіційно не працює.

Однак призначення ОСОБА_3 покарання у виді апробаційного нагляду на певний строк, визначений ч. 1 ст. 190 КК України, буде належною мірою відповідати особі обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних проступків, а призначення обвинуваченому максимального виду покарання на максимальний строк, передбачений санкцією зазначеної статті, буде занадто суворим.

На підставі викладеного та керуючись ст. 591, 101 КК України, ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді апробаційного нагляду на строк 2 роки.

На підставі ч. 2 ст. 591 КК України покласти на ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 4 ч. 3 ст. 591 КК України покласти на ОСОБА_3 виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази у вигляді мобільного телефону «iPhone 14 Pro Max» чорного кольору, 256 гб передати потерпілому ОСОБА_4 (а.м. 37).

Речовий доказ у вигляді копії товарного чеку № 5016 від 05.08.2023 року магазину «Ябко» - залишити в матеріалах кримінального провадження (а.п. 45).

Стягнути із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави в особі Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 1.989,75 гривень (а.п. 30).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1