головуючого судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду
провадження № 51- 3672 ск 23
02 вересня 2024 року колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_5 .
Однак з таким рішення колегії суддів суду касаційної інстанції не погоджуюсь, виходячи з наступного.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, адвокат ОСОБА_4 оскаржив їх у касаційному порядку.
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22 липня 2024 року касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 було залишено без руху та надано йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.
Так, зі змісту вказаної ухвали Суду вбачається, що подана касаційна скарга не відповідала вимогам:
- ч. 4 ст. 427 КПК України, оскільки долучене до скарги адвоката доручення на надання безоплатної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою від 22 липня 2021 року № 052-0005636, діє протягом строку затримання та/або тримання такої особи під вартою (пункт 3 цього доручення), а, враховуючи те, що на даному етапі ОСОБА_5 , не є особою яка вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній наразі відбуває покарання, то відповідно адвокат ОСОБА_4 не надав необхідних повноважень на участь у даному кримінальному провадженні саме на стадії касаційного провадження;
- ст. 436 КПК України, оскільки адвокат у поданій касаційній скарзі просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, однак не звернув увагу на те, що у разі скасування вироку суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції буде відсутній предмет перегляду;
- ч. 3 ст. 427 КПК України, оскільки адвокат ОСОБА_4 не зазначав у касаційній скарзі, чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Однак, на мою думку, у зазначений строк адвокат ОСОБА_4 вищенаведені недоліки не усунув, оскільки не направив на адресу Верховного Суду касаційну скаргу з усуненими недоліками, яка б, з огляду на зміст ухвали колегії суддів від 22 липня 2024 року, відповідала вимогам ст. 427 КПК України, а також, не надав Суду будь-яких документів, що підтверджують його повноваження захисника на стадії касаційного розгляду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 430 КПК України суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття касаційного провадження без виклику сторін кримінального провадження вирішує заявлені клопотання.
Таким чином, з огляду на зазначені положення процесуального закону вважаю, що подане адвокатом ОСОБА_4 клопотання може бути задоволене лише протягом 10 днів після відкриття касаційного провадження, проте без підтвердження повноважень особи, яка звернулась із касаційною скаргою (ч. 4 ст. 427 КПК України) та без усунення вищенаведених недоліків, на моє переконання, відсутні підстави для постановлення ухвали передбаченої ст. 428 КПК України про відкриття касаційного провадження.
Крім того, зі змісту поданого клопотання вбачається, що:
- адвокат ОСОБА_4 фактично не заперечує того, що у нього відсутні повноваження на представництво інтересів засудженого ОСОБА_5 в суді касаційної інстанції;
- засуджений ОСОБА_5 наразі відбуває покарання за вироком суду першої інстанції, тобто не є особою, яка вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;
- у адвоката ОСОБА_4 відсутні дані про місце знаходження засудженого ОСОБА_5 , а також відсутній зв`язок із засудженим та, як наслідок, відсутня можливість повідомити останнього про необхідність написання заяви про призначення йому захисника.
Разом з тим, звертаю увагу на тому, що у вказаному клопотанні адвокат ОСОБА_4 не наводить будь-яких обґрунтувань щодо обставин, з огляду на які, він дійшов висновку про наявність у нього правових підстав для подання касаційної скарги в інтересах засудженого ОСОБА_5 , виходячи з того, що:
- наявне у адвоката ОСОБА_4 . доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві від 22 липня 2021 року № 026-0005636, не уповноважує його на представництво інтересів засудженого ОСОБА_5 саме на стадії касаційного розгляду;
- згідно з долученої до вказаного клопотання адвоката відповіді з Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги (вих. №108/108-06-7/1512 від 06 серпня 2024 року), фактично не вбачається наявності у ОСОБА_4 повноважень на основі попередньо виданого доручення від 22 липня 2021 року № 026-0005636;
- адвокатові ОСОБА_4 не відомо про місце перебування засудженого ОСОБА_5 ;
- відсутні будь-які дані про те, що засуджений ОСОБА_5 звертався чи уповноважував адвоката ОСОБА_4 на надання йому правничої допомоги саме на стадії касаційного розгляду, зокрема і на подання касаційної скарги;
- відсутні дані про те, що засуджений ОСОБА_5 був позбавлений можливості, в строк передбачений КПК України, звернутись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із заявою про надання йому правничої допомоги саме на стадії касаційного розгляду;
- відповідно до оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що на стадії апеляційного розгляду ОСОБА_5 мав захисника, який (як юридично обізнана особа) не був позбавлений можливості роз`яснити обсяг своїх повноважень та строк їх дії, а також завчасно погодити позицію щодо подальших дій засудженого у цьому кримінальному провадженні, в тому числі, і стосовно оскарження рішень судів попередніх інстанції в касаційному порядку;
- з моменту постановлення оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції, у адвоката ОСОБА_4 була можливість, протягом встановленого КПК України - трьох місячного строку на подання касаційної скарги, вирішити питання щодо своїх повноважень у цьому кримінальному провадженні саме на стадії касаційного розгляду.
За таких обставин, на моє переконання, адвокатом ОСОБА_4 не було надано будь-яких повноважень (чи від засудженого, чи від Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві) на його участь у кримінальному провадженні саме на стадії касаційного розгляду.
При цьому, як було зазначено вище, адвокат ОСОБА_4 не направляв на адресу Верховного Суду будь-яких інших документів (касаційну скаргу з усуненими недоліками, яка б, з огляду на зміст ухвали колегії суддів від 22 липня 2024 року, відповідала вимогам ст. 427 КПК України) на усунення визначених в ухвалі Суду недоліків, а лише звернувся із зазначеним клопотанням, яке суд касаційної інстанції, з огляду на положення ст. 430 КПК України, не уповноважений вирішувати до відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
В даному випадку вважаю, що адвокат ОСОБА_4 , який подав касаційну скаргу в інтересах засудженого ОСОБА_5 , не усунув визначені в ухвалі Верховного суду від 22 липня 2024 року про залишення касаційної скарги без руху недоліки, а тому зазначена касаційна скарга, з огляду на положення, передбачені п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, підлягала поверненню особі, яка її подала.
Суддя ОСОБА_1