Справа № 710/1769/23
Провадження № 1-в/710/56/24
УХВАЛА

15.11.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання (подання) начальника Звенигородського районного сектора №5 філії державної установи «Центр пробації» в Черкаській області Міністерства юстиції України, Полулях Юрія щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 29.01.2024 вироком Шполянського районного суду Черкаської області за ч.4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2024 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшло клопотання (подання) начальника Звенигородського районного сектора №5 філії державної установи «Центр пробації» в Черкаській області Міністерства юстиції України, Полулях ОСОБА_4 про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання.

Клопотання (Подання) мотивоване тим, що 09.08.2024 набув чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до вказаного закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, що не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно вироку Шполянського районного суду Черкаської області від 29.01.2024, засуджений ОСОБА_3 скоїв крадіжку, загальний розмір матеріальної шкоди якої становить 2204 грн. 00 коп., що на момент вчинення у 2023 році не перевищував двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 2684,00 гривень.

Представник Звенигородського районного сектору №5 ДУ «Центрпробації» в Черкаській області в судове засідання не з`явився . Відповідно до заяви просили подання розглядати без участі представника органу пробації.

Засуджений надав заяву про розгляд подання без його участі, вказавши, що подання підтримує.

Прокурор подання підтримав та просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали подання та матеріали кримінального провадження, суд встановив таке.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

За змістом ч. 1ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши справу № 278/1566/21, зробила наступний висновок у Постанові від 07 жовтня 2024 року щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки «Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та підпункту169.1.1 п. 169.1 ст. 169розділуIV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.»

Отже, з 09.08.2024 змінився розмір крадіжки, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі ПК), в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу ІV ПК для відповідного року, а саме у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. Цей розмір установлюється на початок кожного року окремо.

Враховуючи вказані положення ПК та відповідні положення Законів України про державні бюджети на відповідний рік, у контексті викрадення чужого майна два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у поточному 2024 році складає 3028 грн, тоді як у 2023 - 2684 грн.

ОСОБА_3 засуджений вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 29.01.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, крадіжку чужого майна в умовах воєнного стану на суму 2204,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ураховуючи викладене, суд уважає необхідним, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 29.01.2024 у зв`язку з декриміналізацією каранності діяння, за яке він був засуджений.

Керуючись, ст . 3, 5, 74, 185 КК України ст. 26, 74, 369, 372, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання (подання) задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 29.01.2024 за ч.4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, в зв`язку з декриміналізацією караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1