Справа № 715/2115/23
Провадження № 1-кп/715/20/24
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.10.2024 селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
У невстановленому місці, у невстановлений час громадянин України ОСОБА_4 вступив у попередню змову з невстановленою на даний час особою, з метою підробки офіційного документу, який став би підставою для безперешкодного перетину ним Державного кордону України у воєнний час. В подальшому, діючи у групі за попередньою змовою, ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа підробили офіційний документ на його ім`я, а саме рішення Голосіївського районного суду м. Києва № 2-5385/11 від 14.11.2011 року про те, що він призначений опікуном, піклувальником громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 А саме, виготовили вказаний документ проставивши письмові відмітки та друкований текст у ньому, підпис від імені судді, підробили гербову печатку Голосіївського районного суду м. Києва.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 358 КК України, а саме підроблення офіційного документу, яке видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, за кваліфікуючою ознакою: вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 26 жовтня 2022 року близько 00:10 год., ОСОБА_4 приїхав на МПП «Порубне» у АДРЕСА_2 , де під час перетину Державного кордону України на виїзд та проходження паспортного контролю надав інспектору прикордонної служби вказаний завідомо підроблений офіційний документ - рішення Голосіївського районного суду м. Києва № 2-5385/11 від 14.11.2011 року про те, що він призначений опікуном, піклувальником громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив обставини їх вчинення. Пояснив, що у 2022 році його знайома ОСОБА_6 запропонувала зробити документ який дасть йому можливість виїхати за кордон, а саме рішення суду про опікунство. Він погодився та надав їй свої особисті дані, після чого вона в м. Києві передала йому рішення суду. В суд він не ходив та не звертався, жодних заяв не писав, тощо. Після цього, усвідомлюючи, що вказане рішення не є дійсним, тобто є підробленим, він в пункту пропуску через Державний кордон «Порубне» надав її працівникам прикордонної служби з метою виїзду за кордон, проте було встановлено, що рішення підроблене. У вчиненому розкаявся, вказав, що більше такого не повториться, просив суд суворо його не карати.
Покази обвинуваченого повністю співвідносяться з обставинами викладеними в обвинувачені. Сумнівів у щирості позиції обвинуваченого не має. На даний обвинувачений щиро розкаються у вчиненому.
За згодою учасників судового процесу, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 3 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом, обвинуваченого та оголошенням матеріалів кримінальної справи, які характеризують обвинуваченого.
Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.
Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад злочину. Встановлено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 є склад кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 358 КК України, а саме підроблення офіційного документу, яке видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, за кваліфікуючою ознакою: вчинене за попередньою змовою групою осіб та ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.
Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Вирішуючи питання про розмір і вид покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України належить до кримінального проступку та не тяжкого злочину, особу винного, який раніше не судимий, неодружений, відомості про перебування на обліку у лікарів нарколога чи психіатра відсутні, також в матеріалах справи відсутні на нього негативні характеристики.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхіним призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Разом з тим, за глибоким переконанням суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства з можливим призначенням йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням його від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Процесуальні витрати відсутні, а долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України КПК України суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Суддя: