УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000749 від 10.25.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.10.2024 близько 22:00 год невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні розважального закладу «Планета мода бар», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 маючи в руках заздалегідь заготовлений невстановлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, вчиняла хуліганські дії.

В ході досудового розслідування відповідно до ухвали Вінницького МС від 04.11.2024 № 127/36195/24 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 під час якого було виявлено та вилучено: пістолет RETAY MOD 92 з одним магазином та 4 набої до нього, пістолет ФОРТ-19Р з двома магазинами, 75 набоїв калібру 9 мм, рушниця TARGET-16-20099 та 59 набоїв до неї, дві радіостанції «Алофенд» із блоками живлення та підзарядними пристороями до них.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Частина 1 ст. 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.

Арешт вищевказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Беручи до уваги, що вказані речі являються предметами кримінального правопорушення, та мають істотне значення для подальшого розслідування кримінального провадження, встановлення об`єктивної істини, використання предметів, як речових доказів, а тому, слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, вимоги клопотання підтримала у повному обсязі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, тому відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищезазначене майно являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на речі, які вилучені 21.11.2024, під час проведення санкціонованого обшуку за за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки вони мають значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Клопотання в частині вилучення рушниці TARGET-16-20099 та 59 набоїв до неї, задоволенню не підлягає, оскільки стороною кримінального провадження не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення даного майна ОСОБА_4 ..

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно вилучене 21.11.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- пістолет RETAY MOD 92 з одним магазином та 4 набої до нього, пістолет ФОРТ-19Р з двома магазинами, 75 набоїв калібру 9 мм, дві радіостанції «Алофенд» із блоками живлення та підзарядними пристороями до них.

В іншій частині клопотання слідчого відмовити.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ ВП № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя