УХВАЛА

Іменем України

04.09.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про накладення атрешту на майно в досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0001153 від 25.08.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «ТА1567» в корпусі сірого кольору та автомобіль марки «Фольксваген» моделі «Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого було виявлено паперовий згорток з речовиною зовні схожою на наркотичну.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 25.08.2024 близько 16 години 16 хвилини за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «Фольксваген» моделі «Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час поверхневого огляду даного автомобіля було виявлено паперовий згорток з речовиною, зовні схожою на наркотичну.

Після цього на місце події було викликано СОГ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, якими під час проведеного огляду місця події було вилучено майно, на яке дізнавач просить накласти арешт. Автомобіль в подальшому було поміщено до майданчику тимчасового утримання, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Дізнавач зазначив, що на даний час виникла необхідність у збереженні вказаних речових доказів, оскільки вказані речі можуть бути знаряддям вчинення злочину.

З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою припинення злочинної діяльності, попередження збитків та проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, вилучене у ході проведення огляду.

Дізнавач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим, не з`явився.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що дізнавачем не доведено правових підстав для накладення арешту на майно, що вилучене у ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Застосування арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КК України).

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001153 від 25.08.2024, здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 30 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту).

До клопотання слідчим долучено: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, рапорт інспектора, протокол огляду місця події від 25.08.2024, заяву ОСОБА_4 , протоколи допиту свідків та постанову дізнавача про визнання про визнання предметів речовими доказами.

Разом з тим, з долучених до клопотання матеріалів неможливо встановити ідентифікуючі ознаки майна, на яке дізнавач просить накласти арешт, а саме: IMEI телефону, VIN-код автомобіля, не зазначено інформації про те, хто є власником телефону, останній не визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім цього, дізнавачем у клопотанні не зазначено мети накладення арешту на майно, крім збереження речових доказів, не зазначено інформації про слідчі дії, які необхідно провести з вилученим майном.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для арешту майна, вказаного у клопотанні дізнавача, оскільки останнім не можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні та потреби кримінального провадження у накладенні арешту на вилучене майно.

Таким чином, дізнавачем не доведено, що не накладення арешту на вказане у клопотанні майно призведе до знищення та втрати слідів, його пошкодження, псування, знищення або передачі, відчуження третім особам.

За правилами статті ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись ст. ст. 169, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 26.08.2024 внесеного в кримінальному провадженні № 0001153 від 25.08.2024

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1