Номер провадження: 11-кп/813/499/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відновлення апеляційного провадження

та зміну запобіжного заходу

09.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій в кримінальному провадженні №0000015 від 17.01.2015 року за апеляційною скаргою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2023 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Одесі, українки, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, яка не працює, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-02.09.2022 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік,

обвинуваченої у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.303, ч.1 ст.304, ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.303, ч.1 ст.304, ч.1 ст.309 КК України, та їй призначене покарання:

- за ч.1 ст.309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

З урахуванням вимог ст.74 КК України ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

- за ч.3 ст.303 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.304 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70, 72 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за даним вироком та вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 02.09.2022 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладені обов?язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зараховано ОСОБА_8 термін її попереднього ув`язнення в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» у період з 30.04.2015 року по 12.05.2015 року та з 24.04.2023 року по 05.06.2023 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою без визначення застави, обраний відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 24.04.2023 року, змінено на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, до набрання вироком чинності, після чого визначено скасувати, звільнивши ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.

Вироком суду покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, до вступу вироку в законну силу, після чого визначено скасувати, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання, у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень через м`якість, неправильне застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Прокурор просить ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання:

-за ч.1 ст.304 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-за ч.3 ст.303 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації особистого майна.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 02.09.2022 року, яким засуджено ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, виконувати самостійно.

В іншій частині прокурор просить вирок місцевого суду залишити без змін.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор вказує, що призначене судом обвинуваченій покарання не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої внаслідок його м`якості, оскільки суд, при призначенні покарання, безпідставно застосував положення ст.75 КК України, а висновок суду про можливість виправлення обвинуваченої без її ізоляції від суспільства є безпідставним. Прокурор зазначає, що судом не враховано характер кількість епізодів та інші обставини справи, які у сукупності суттєво підвищують ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, а також не враховано особу обвинуваченої, яка переховувалась від суду з 13.10.2015 року по 24.04.2023 року та була оголошена судом у розшук.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Судові засідання апеляційного суду неодноразово відкладалися у зв`язку з неявкою обвинуваченої ОСОБА_8 та 16.04.2024 року було постановлено ухвалу про розшук обвинуваченої.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу, в тому числі, з моменту приводу обвинуваченого до суду.

09.09.2024 року ОСОБА_8 затримано співробітниками правоохоронних органів на підставі вищезазначеної ухвали апеляційного суду та доставлено до Одеського апеляційного суду.

Прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання про відновлення апеляційного провадження та зміну обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою, зважаючи на те, що обвинувачена ухилялася від явки до суду для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставиться питання про погіршення її становища.

На думку прокурора ОСОБА_6 , лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої під час апеляційного розгляду.

Враховуючи встановлення місця знаходження та затримання обвинуваченої ОСОБА_8 , а також клопотання прокурора, колегія суддів дійшла переконання про необхідність відновлення апеляційного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала заявлене клопотання, обвинувачену ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які просили суд не застосовувати до неї запобіжний захід у виді тримання під вартою; дослідивши доводи, викладені в клопотанні, апеляційний суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ст. 177 КПК України (далі КПК), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 183 КПК визначено порядок обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з урахуванням доведення прокурором що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обвинувачена ОСОБА_8 на протязі тривалого часу не з`являлася до суду апеляційної інстанції, в зв`язку з чим 14.02.2024 року Одеським апеляційним судом постановлено ухвалу про застосування приводу обвинуваченої ОСОБА_8 .

Однак, обвинувачена в судове засідання апеляційного суду доставлена не була, у зв`язку з відсутністю за місцем мешкання, про зміну свого місця проживання обвинувачена суд не повідомляла. Згідно рапорту від 16.04.2024 року працівниками поліції повідомлено, обвинувачена ОСОБА_8 не має постійного місця проживання, мешкає за різними адресами. Разом з цим, обвинувачену ОСОБА_8 повідомлено про необхідність прибуття в судове засідання на 16.04.2024 року та остання зобов`язалась прибути.

Проте, в судове засідання на вказану дату обвинувачена знову не з`явилась, що стало підставою для постановлення ухвали від 16.04.2024 року про оголошення у розшук обвинуваченої та надання дозволу на її затримання.

09.09.2024 року, на виконання ухвали апеляційного суду, обвинувачену ОСОБА_8 затримано співробітниками поліції.

Беручи до уваги вище викладене, думку прокурора, обвинуваченої та захисника, апеляційний суд вважає, що існує ризик переховування обвинуваченої від суду з огляду на те, що остання не з`являлася до суду, піддавалася приводу та була оголошена у розшук, що є підставою для зміни запобіжного заходу останній у виді особистого зобов`язання, який було обрано оскарженим вироком суду, на запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід з великою вірогідністю не зможе забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, що вже мало місце.

Водночас відповідно до ч.3 ст.183 КПК суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов?язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи обставини даного кримінального провадження, апеляційний суд вважає за необхідне визначити розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК, який буде відповідним, достатнім і прийнятним у даному кримінальному провадженні з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню, а також забезпечить належну процесуальну поведінку останньої.

Керуючись ст.ст. 24, 183, 193, 194, 196, 370, 376, 401, 404, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Відновити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Приморського районного суду м.Одеси від 05.06.2023 року стосовно ОСОБА_8 , засудженої за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.303, ч.1 ст.304, ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з її затриманням.

Скасувати розшук обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з її затриманням.

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Змінити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід із особистого зобов`язання на тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 06.11.2024 року.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_8 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум (отримувач: Одеський апеляційний суд; Код ЄДРПОУ отримувача 42268321; Код банку отримувача (МФО) 820172; розрахунковий рахунок UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м.Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 09.09.2024 року; Заставна сума за обвинувачену ОСОБА_8 (номер провадження суду апеляційної інстанції №11-кп/813/499/24; судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Обвинувачена ОСОБА_8 звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на обвинувачену ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця робити, контактних номерів мобільного телефону;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_8 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо остання, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться до суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого суворого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладених на обвинувачену ОСОБА_8 обов`язків становить до 06.11.2024 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для відома та виконання.

Організацію виконання ухвали в частині доставки обвинуваченої ОСОБА_8 до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4