ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 619/7627/24 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/1273/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: обрання запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме прокурора, належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 14 10 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 на строк до 12 12 2024 року, з покладенням певних процесуальних обов`язків.

В задоволенні клопотання підозрюваного та його захисника про взяття підозрюваного ОСОБА_6 на поруки відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування ухвали та про постановлення нової, якою просить обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру кримінального правопорушення, по якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру та суспільному інтересу.

Вказує, що слідчим суддею належним чином не враховано наявність реальних ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також відсутність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання у тому числі відсутність у підозрюваного утриманців, постійного місця роботи та навчання. Не враховано обставини та стан підозрюваного до моменту вчинення кримінального правопорушення, його репутацію, поведінку після вчинення кримінального правопорушення.

Вказане, на переконання апелянта свідчить про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, що призвело до винесення незаконного судового рішення.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою.

Прокурор у кримінальному провадженні про дату та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. Будь-яких заяв, які б перешкоджали розгляду справи за його відсутності не надавав.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Статтею 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали колегією суддів встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону та Конвенції, належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на останнього певних процесуальних обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000880 від 01 08 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, та діючи в порушення вимог ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», в невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше ранку 23 09 2024, перебуваючи в невстановленому в ході досудового розслідування місці, усвідомлюючи протиправність своїх дій, та реалізуючи свій умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, придбав три пігулки наркотичного засобу «метадон», які у подальшому за невстановлених обставин переніс та зберігав на території домоволодіння, за місцем своєї реєстрації та проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою їх подальшого збуту 23 09 2024 року.

23 вересня 2024 року в період часу з 11-13 години до 11-44 години ОСОБА_6 продовжив свою злочинну діяльність, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на збут наркотичних засобів та діючи з корисливих мотивів, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, збув ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (який був залучений до конфіденційного співробітництва з працівниками поліції з додержанням вимог діючого кримінального процесуального законодавства України) наркотичні засоби «метадон», за наступних обставин.

Так, 23 09 2024 в період часу з 11-13 години до 11-44 години ОСОБА_6 за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 зустрівся з останнім за місцем своєї реєстрації та мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, перебуваючи поблизу вказаного домоволодіння ОСОБА_6 передав ОСОБА_8 полімерний прозорий пакунок в якому знаходились три пігулки білого кольору. ОСОБА_8 в свою чергу, в якості оплати за отримані наркотичні засоби, передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 300 грн, якими останній розпорядився на власний розсуд.

Того ж дня в період часу з 11-44 години до 11-54 години поблизу будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції полімерний пакунок прозорий в якому знаходились три пігулки білого кольору, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-24/28512-НЗПРАП від 01 10 2024 за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів: масою 1,5219 г містять «метадон», який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса метадону, в перерахунку на масу таблеток, склала 0,0724 г.

12 10 2024 о 15-04 годині затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні за № 0000880 від 01 08 2024, із дотриманням норм ст.ст. 40, 135, 276-278 КПК України, ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів.

Звертаючись того ж дня до Дергачівського районного суду Харківської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчий обґрунтовував його наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вважав, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

У зв`язку з вищевикладеним, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків, вважав, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру, повідомлену останньому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.307 КК України,а також врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення та особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, має на утриманні матір похилого віку, характеризується позитивно, відомостей про намір перешкоджати встановленню фактичних обставин справи підозрюваним матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не було доведено того факту, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та вважав за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Таким чином, законодавець залишив вирішення цього питання для суддівського розсуду, тобто можливості суддівської дискреції, а саме, право слідчого судді обирати між альтернативами, іншими більш м`якими запобіжними заходами, кожен з яких є законним, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, відомостей про особу підозрюваного, справедливості й достатності обраного запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне констатувати, що слідчим та прокурором не надано доказів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування.

При цьому, колегія суддів також враховує особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання, має на утриманні матір похилого віку та позитивні характеристики.

Вказані факти та особистісні характеристики підозрюваного на переконання колегії суддів, дають підстави дійти висновку про те, що ризикам, передбаченим п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, може запобігти менш суворіший запобіжний захід а саме у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, але запобігання цим ризикам, шляхом застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, згідно чинного КПК України не виключається.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість злочину не може сама по собі слугувати виключною підставою для тримання особи під вартою, до чого прирівняно і домашній арешт.

Таким чином, колегія суддів вважає, що цілодобовий домашній арешт, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України та дотримання вимог ч.2 ст.28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

Доводи апеляційної скарги стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу і неврахування фактів, що характеризують особу ОСОБА_6 не свідчать про необґрунтованість судового рішення. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України. Крім того, суддею врахована практика ЄСПЛ, конкретні обставини справи.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання на цьому етапі досудового розслідування підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу, а саме у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 176-206, ст.ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 14 10 2024 року про часткове задоволення клопотання органу досудового розслідування та про застосування до підозрюваного за ч. 1 ст. 307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до 12 12 2024 року, з покладенням додаткових обов`язків, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4