Справа № 133/3907/21
Провадження №11-кп/801/587/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці апеляційні прокурора Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 11.03.2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000414 від 04.11.2021 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Акколь Краснокутського району Павлодарської області Республіки Казахстан, який зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, раніше судимого,

-19 червня 2003 року Таращанським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-5 квітня 2005 року Ялтинським міським судом за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді 3 роки 4 місяці позбавлення волі;

-31 березня 2009 року Оріховським районним судом Запоріжської області за ч. 2 ст. 189, ст. 69 К України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

-17 червня 2010 року Ялтинським міським судом за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі,

-17.10.2017 вироком Томашпільського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_9

захисника: ОСОБА_7

представника потерпілої-захисника: ОСОБА_10

обвинуваченого: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 11.03.2024 року щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України змінити в частині вирішення долі речових доказів.

Виключити з вироку вказівку про знищення ботинків коричневого кольору, які поміщено до спеціального пакету « НПУ ГСУ» № 7263640 , мобільного телефону марки «NOKIA ТА 1114» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , чорного кольору із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_4 , з батареєю живлення, навушників білого кольору з написом «DEEPBASS», кишенькового ножа (швейцарського) з написом «REMILINY», які поміщено в спеціальний пакету «НПУ ГСУ» № INZ3016684. 3. 95

Доповнити вирок вказівкою про повернення речових доказів власникам або законним володільцям, а саме: ботинків коричневого кольору, які поміщено до спеціального пакету «НПУ ГСУ» № 7263640 , мобільного телефону марки «NOKIA ТА 1114» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , чорного кольору із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_4 , з батареєю живлення, навушники білого кольору з написом «DEEPBASS», кишенькового ножа (швейцарський) з написом «REMILINY», які поміщено в спеціальний пакету «НПУ ГСУ» № INZ3016684.

В решті вирок залишити без змін.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просив вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 11.03.2024 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України змінити, перекваліфікувати його дії на ст. 124 КК України, призначивши відповідне покарання, скасувати відносно ОСОБА_8 обраний запобіжний захід тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просив вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 11.03.2024 року за ч. 2 ст. 121 КК України змінити перекваліфікувати його дії на ст. 124 КК України.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 11.03.2024 року визнано винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_8 в строк покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з 04.11.2021 по день набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 на відшкодування завданої матеріальної шкоди 13 470 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.11.2021, на речові докази, а саме: змив речовини бурого кольору біля турнікету, який поміщено в паперовий конверт білого кольору, змив речовини бурого кольору біля колони, який поміщено в паперовий конверт жовтого кольору, чоловічу кепку біло-синього кольору з написом «Authentic», яку поміщено в паперовий конверт жовтого кольору, пластикову кришку білого кольору від мобільного телефону «Самсунг», розламану нижню частину мобільного телефону «Самсунг» білого кольору, рамку від сім-карти, розламану верхню частину мобільного телефону «Самсунг» білого кольору, сім-карту, батарею живлення чорного кольору, які поміщено в паперовий конверт жовтого кольору, порожню пластикову пляшку 0,5 л з написом « Артезіанська », яку поміщено в паперовий конверт жовтого кольору, порожню скляну бутилку 100 мл з написом «Настойка Глоду», яку поміщено в паперовий конверт жовтого кольору, шість недопалків цигарок з різними маркуваннями, які поміщено в паперовий конверт білого кольору, чоловічу кофту темно-синього кольору із світлими полосами, яку поміщено в спеціальний пакет № 7258666, станок для гоління біло-зеленого кольору, який поміщено в паперовий конверт білого кольору, піднігтьовий зріз нігтів обох рук трупа ОСОБА_13 , які поміщено до паперових конвертів білого кольору, кофту чорного кольору з написом «4 F», футболку чорного кольору з написом «JUST DO ІТ», які поміщено до спеціального пакету «НПУ ГСУ» № 7258667, куртку з капюшоном сіро-чорного кольору, яку поміщено до спеціального пакету «НПУ ГСУ» № 7258665, змив речовини бурого кольору (зразок крові трупа), який поміщено в паперовий конверт білого кольору, зрізи нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_8 , які поміщено в паперовий конверт білого кольору, зрізи нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_8 , які поміщено в паперовий конверт білого кольору, чоловічу куртку коричневого кольору, брюки сірого кольору, які поміщено в спеціальний пакет «НПУ ГСУ» № НОМЕР_5 , ботинки коричневого кольору, які поміщено в спеціальний пакет «НПУ ГСУ» № 7263640 , мобільний телефон марки «NOKIA ТА-1114» Імеі 1: НОМЕР_2 , Імеі 2: НОМЕР_3 , чорного кольору, із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_4 , з батареєю живлення, навушники білого кольору з написом «DEEPBASS», кишеньковий ніж (швейцарський) з написом «REMILINY», які поміщено в спеціальний пакет «НПУ ГСУ» № INZ 3016684, які постановлено залишити для подальшого зберігання в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, та їх знищити.

Згідно вироку суду обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

03.11.2021 близько 21:00 год ОСОБА_8 , перебуваючи по вул. Васьковського в м. Козятин Хмільницького району Вінницької області , поряд з сміттєвими баками, які знаходяться неподалік адміністративної будівлі Козятинської дирекції залізничних перевезень, під час раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, взяв у руку ніж та умисно наніс два удари в область живота ОСОБА_13 .

Після цього ОСОБА_13 побіг в сторону адміністративної будівлі Козятинської дирекції залізничних перевезень, а ОСОБА_8 пішов в сторону залізничного вокзалу станції Козятин. В подальшому, ОСОБА_13 забіг у фойє адміністративної будівлі Козятинської дирекції залізничних перевезень, де почав втрачати свідомість внаслідок нанесених йому тілесних ушкоджень.

Через деякий час ОСОБА_13 без свідомості каретою екстреної медичної допомоги проводилось транспортування до реанімаційного відділення Комунального підприємства «Козятинська центральна районна лікарня Козятинської міської ради», де по дорозі до лікувального закладу ОСОБА_13 від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 145, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 виявлено такі ушкодження: непроникаюча колото-різана рана в ділянці передньої поверхні грудної клітки, проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням черевного відділу аорти, садна в ділянці правої кисті (4), садна в ділянці лівої гомілки (2), садно в ділянці правої гомілки. Колото-різані поранення спричинено травмуючою дією колюче-ріжучого предмету, садна - від травматичної дії тупих твердих предметів (удари по дотичній). Смерть ОСОБА_13 настала від проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням черевного відділу аорти, що спричинило гостру масивну крововтрату. Вказане колото-різане поранення черевної порожнини є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Між вказаним ушкодженням та смертю ОСОБА_13 є прямий причинний зв`язок.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що суд першої інстанції у резолютивній частині вироку незаконно вирішив долю речових доказів оскільки не повернув вищезазначені речові докази власникам або законним володільцям, чим допустив порушення вимог статей 374, 408, 409, 412 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що жоден з доказів, на які посилається суд першої інстанції в обгрунтування пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України не підтверджує умисел обвинуваченого саме на нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, які спричинили смерть потерпілому і не спростовує покази ОСОБА_8 щодо вимушеного захисту від агресивних дій потерпілого ОСОБА_13 , які загрожували його життю.

Жоден із свідків не був очевидцем конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 і їм про причини виниклого конфлікту нічого невідомо , а тому покази свідків не несуть будь-якого доказового змісту.

Суд першої інстанції не встановив і не зазначив мотивів вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, крім єдиного-захисту від злочинного посягання на своє здоров`я можливо і життя, а самі дії ОСОБА_8 свідчать про те, що у нього не було умислу на нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 , тим більше до таких,що призвели до його смерті.

ОСОБА_8 діяв в умовах необхідної оборони на що безаперечно вказують всі обставини справи і докази

Захисник вказує на те, що ОСОБА_8 хоч і діяв в умовах необхідної оборони, однак прямого умислу на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 у обвинуваченого не було.

Захисник вважає, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за фактом нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони, тобто за ст.124 КК України.

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 мотивовано тим, що судом першої інстанції не взято до уваги покази обвинуваченого, який вказував на те, що під час слідчого експерименту пояснював, що він захищав своє життя від протиправних дій ОСОБА_13 та отримав внаслідок його дій тілесні ушкодження, не прийняв до уваги, що ніж був у потерпілого ОСОБА_13

. Вказує на те, що під час досудового розслідування йому було відмовлено у проведенні психіатричної експертизи, оскільки він страждає на хворобу, яка пов`язана з черепно-мозковою травмою отриманою в дитинстві.

Обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що його дії не містять складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а судом його дії мають кваліфікуватися як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони, тобто за ст.124 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який просив задоволити апеляційну скаргу прокурора, заперечував проти апеляційних скарг захисника, обвинуваченого, захисника ОСОБА_7 , який просив задоволити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу просив задоволити, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріли кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що задоволити апеляційну скаргу прокурора, в задоволенні апеляційних скарг захисника, обвинуваченого слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України ґрунтуються на сукупності доказів, оцінених в дотримання ст.94 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 про наявність підстав для кваліфікації дій ОСОБА_8 за ст.124 КК України безпідставні.

За ч.2 ст.121 КК України кримінальна відповідальність настає за нанесення особі умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Із об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечним протиправним діянням, суспільно небезпечними наслідками, що настали для особи у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, та причинним зв`язком між діянням і наслідками.

Небезпечними для життя визнаються тілесні ушкодження, що в момент заподіяння чи в клінічному перебігу спричиняють загрозливі для життя явища й котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті, що обумовлене наданням медичної допомоги, не повинно враховуватись при оцінюванні загрози таких ушкоджень для життя. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, має перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

Суб`єктивна ж сторона цього злочину полягає у формі умислу (прямого чи непрямого).

Натомість, диспозицією ст.124 КК України визначено відповідальність за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Положеннями ч.3 ст.36 КК України передбачено, що перевищенням меж необхідної оборони є умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода, заподіяна особі, яка здійснює посягання, не перевищувала би необхідну.

Питання спрямованості умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема потрібно враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з перебуванням особи в стані необхідної оборони, слід урахувати конкретні обставини справи, здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно-небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду іншій особі, такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Суд, приймаючи рішення, врахував позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , який вину визнав частково щодо вчиненого кримінального правопорушення та дав оцінку, проаналізувавши сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв"язку.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 грунтуються на показаннях потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які узгоджуються між собою та перевіреними і дослідженими доказами.

З показань потерпілої ОСОБА_11 встановлено, що по телефону від чоловіка їй стало відомо, що «його порізав Дєд», таку кличку мав саме ОСОБА_8 . Вона побігла шукати чоловіка та побачила, що його медичні працівники поклали на ноші та повезли швидкою в лікарню. Знає, що її чоловік раніше був знайомий з ОСОБА_8 , так як разом якийсь час перебували в СІЗО.

Приймаючи рішення щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 , суд проаналізував в сукупності його покази, покази свідків та докази, а саме:

протокол огляду місця події від 03.11.2021 з ілюстрованою таблицею, згідно якого з 23:30 год 03.11.2023 до 00:25 год 04.11.2023 в присутності понятих було оглянуто місце події - адміністративну будівлю Козятинської дирекції залізничних перевезень, що розташована по вул. Васьковського, 8, в м. Козятин, Хмільницького району Вінницької області , де на підлозі в районі механізму, який прокручується на місці, виявлено та вилучено сліди речовини бурого кольору (РБК), також на підлозі в районі бетонної колони білого кольору на плитці виявлено та вилучено сліди речовини бурого кольору (РБК), крім того за приміщенням пункту пропуску (сторожової) з правої сторони знаходиться дерев`яна підставка, на якій виявлено та вилучено чоловічу кепку біло-синього кольору з написом «Avthentic», також біля електричних трансформаторів у траві було виявлено та вилучено пластикову кришку білого кольору від мобільного телефону «Самсунг», розламану нижню частину мобільного телефону «Самсунг» білого кольору, рамку від сім-карти, верхню частину мобільного телефону «Самсунг» розламану білого кольору, сім-карту та батарею живлення чорного кольору «Самсунг», та на таблиці ілюстрацій зафіксовано вигляд приміщення адміністративної будівлі, а також виявлені та вилучені на місці об`єкти, вказані у протоколі ;

акт про застосування службового собаки від 04.11.2021 зі схемою роботи службового собаки на місці події, відповідно до якого інспектор-кінолог КЦ ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_19 за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, м. Козятин, вул. Васьковського, 8 , 04.11.2021 з 00:10 год до 00:55 год застосував службового собаку за кличкою «Сафіра», було опрацьовано територію колій близько 400 м в обох напрямках, на схемі роботи службового собаки на місці події зображено початкову точку, маршрут руху, місце закінчення роботи службового собаки;

протокол огляду місця події від 04.11.2021 з ілюстрованою таблицею, згідно якого 04.11.2021 з 00:55 год до 01:30 год в присутності понятих було оглянуто місце події - автобусну зупинку «Козятинська дирекція залізничних перевезень», що знаходиться по АДРЕСА_2 , поряд з приміщенням аптеки НОМЕР_7 ФОП ОСОБА_20 , де було виявлено та вилучено вказані в протоколі огляду об`єкти, та на таблиці ілюстрацій зображено автобусну зупинку та зафіксовано номерні позначки, які розташовані біля виявлених та вилучених об`єктів слідової інформації, що зазначені в протоколі;

протокол огляду місця події від 04.11.2021 з ілюстрованою таблицею, відповідно до якого 04.11.2021 з 03:30 год до 04:15 год в присутності понятих було оглянуто місце події - дачний кооператив «Аіст», що знаходиться в АДРЕСА_2 , де було виявлено та вилучено вказані в протоколі огляду об`єкти, а саме речі, які, зі слів ОСОБА_16 , належать ОСОБА_8 , та на таблиці ілюстрацій зображено, зокрема будинок АДРЕСА_3 , вхід до середини будинку, внутрішній вигляд кухні та житлової кімнати та зафіксовано виявлені та вилучені об`єкти, що зазначені в протоколі;

протокол огляду місця події від 04.11.2021 з фототаблицею, згідно якого 04.11.2021 з 08:40 год до 10:00 год за участі спеціаліста в патологоанатомічному відділенні Козятинського відділення Вінницького обласного бюро СМЕ , в приміщенні моргу, було виявлено та оглянуто труп ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім того було виявлено та вилучено його одяг, та зроблено оглядові фотознімки;

висновок судово-медичного експерта № 145, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 виявлено такі ушкодження: непроникаюча колото-різана рана в ділянці передньої поверхні грудної клітки, проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням черевного відділу аорти, садна в ділянці правої кисті (4), садна в ділянці лівої гомілки (2), садно в ділянці правої гомілки. Колото-різані поранення спричинено травмуючою дією колюче-ріжучого предмету, садна - від травматичної дії тупих твердих предметів (удари по дотичній). Смерть ОСОБА_13 настала від проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням черевного відділу аорти, що спричинило гостру масивну крововтрату. Даний підсумок підтверджується секційною картиною (зовнішня кровотеча, 1200 мл крові у черевній порожнині, малокрів`я внутрішніх органів, смугоподібні крововиливи під ендокардом тощо). Вказане колото-різане поранення черевної порожнини є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння (п. 2.1.3. пп. к,о,п) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95). Між вказаним ушкодженням та смертю прямий причинний зв`язок. Інші ушкодження (непроникаюча колото-різана рана в ділянці передньої поверхні грудної клітки, садна) мають ознаки легких тілесних ушкоджень, в причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_13 не стоять. При судово-токсикологічній експертизі крові та сечі від трупа ОСОБА_13 виявлено етиловий спирт у концентрації по 1,8 ‰. Така концентрація етилового спирту у крові, відповідно орієнтовній таблиці, може вказувати на алкогольне сп`яніння середнього ступеня, перед настанням смерті ОСОБА_13 . Відповідь на запитання про можливість отримання ушкоджень за обставин, викладених у постанові, виходить за межі компетенції судово-медичного експерта;

виписку № НОМЕР_6 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 05.11.2021, згідно якої ОСОБА_8 05.11.2021 був оглянутий в МКЛ ШМД, встановлено, що госпіталізації не потребує, в нього було виявлено забій м`яких тканин обличчя ліворуч;

протокол проведення слідчого експерименту від 05.11.2021, до якого долучено диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту, проведеного 05.11.2023 з 16:48 год до 17:00 год за участі ОСОБА_8 , який також було оглянуто в судовому засіданні, відповідно до яких обвинуваченим ОСОБА_8 було відтворено обставини події, що мала місце 03.11.2021 по АДРЕСА_2 , в тому числі, що між ним та ОСОБА_13 , коли вони знаходились неподалік будівлі Козятинської дирекції залізничних перевезень, почався конфлікт, ОСОБА_13 почав ображати ОСОБА_8 нецензурними словами, на що ОСОБА_8 намагався ОСОБА_13 заспокоїти, однак той не реагував. Далі ОСОБА_13 обійняв ОСОБА_8 та ОСОБА_8 побачив у ОСОБА_13 ножа, ОСОБА_8 його відштовхнув та ніж впав на землю. Далі ОСОБА_13 вдарив його по голові, від чого ОСОБА_8 нагнувся, взяв в руки ножа, який лежав на землі, та наніс ОСОБА_13 удар в область живота, куди саме не дивився, може вдарив два рази. Після цього ОСОБА_13 відбіг та став комусь дзвонити зі словами «мене дід порізав, приїжджайте на допомогу», а ОСОБА_8 пішов в іншу сторону та по дорозі викинув ножа. Під час слідчого експерименту ОСОБА_8 добровільно та за участі його захисника відтворив обставини нанесення ножових поранень ОСОБА_13 ;

висновок судово-медичного експерта № 343 від 12.11.2021, згідно якого в плямах на шкіряній куртці та штанах, які належать ОСОБА_8 , наявність крові не встановлено. На парі чоловічих черевиків, які належать ОСОБА_8 , плям, підозрюваних на кров, не знайдено;

висновок судово-медичного експерта № 350 від 12.11.2021 з додатком, відповідно до якого кров трупа ОСОБА_13 відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А за ізосерологічною системою АВО;

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до того механізму нанесення ударів, на який посилається у своїх поясненнях обвинувачений ОСОБА_8 , а саме, що потерпілий ОСОБА_13 замахнувся на нього ножем, тому він відбив його руку і між ними почалася боротьба, під час якої ОСОБА_13 ще завдав йому кілька ударів, виключає нанесення обвинуваченому тілесних ушкоджень, що загрожували його життю.

Отримані під час бійки тілесні ушкодження ОСОБА_8 , а саме у вигляді забою м`яких тканин обличчя ліворуч, спростовують твердження обвинуваченого та свідчать, що життю ОСОБА_8 не загрожувала реальна небезпека, яку можна було припинити лише завдавши удар ОСОБА_13 в життєво важливу частину тіла ножем.

Вибивши з рук ОСОБА_13 ножа, враховуючи місце події та однакове співвідношення сил між сторонами конфлікту, обвинувачений міг втекти, залишивши місце події, або припинити конфлікт іншим шляхом.

Крім того, сам обвинувачений пояснював, що вибив ножа з рук ОСОБА_13 , підняв його з землі, після чого завдав удар ОСОБА_13 .

Такі дії обвинуваченого вказують на відсутність підстав для захисту від посягань з боку потерпілого, про які зазначає обвинувачений.

Згідно виписки № 24035 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 05.11.2021, ОСОБА_8 05.11.2021 був оглянутий в МКЛ ШМД та госпіталізації не потребував, в нього було виявлено забій м`яких тканин обличчя ліворуч.

Наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , їх локалізація, спростовують твердження сторони захисту, щодо наявності підстав для необхідної оборони.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №145, у потерпілого ОСОБА_13 виявлено такі ушкодження: непроникаюча колото-різана рана в ділянці передньої поверхні грудної клітки, проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням черевного відділу аорти, садна в ділянці правої кисті (4), садна в ділянці лівої гомілки (2), садно в ділянці правої гомілки. Колото-різані поранення спричинено травмуючою дією колюче-ріжучого предмету, садна - від травматичної дії тупих твердих предметів (удари по дотичній). Смерть ОСОБА_13 настала від проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням черевного відділу аорти, що спричинило гостру масивну крововтрату. Вказане колото-різане поранення черевної порожнини є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Між вказаним ушкодженням та смертю ОСОБА_13 є прямий причинний зв`язок. Інші ушкодження (непроникаюча колото-різана рана в ділянці передньої поверхні грудної клітки, садна) мають ознаки легких тілесних ушкоджень, в причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_13 не стоять.

Отже, із наведеного вище висновку експертизи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_13 ножовий удар цілеспрямовано, що спростовує його показання про те, що він ударив ОСОБА_13 , перебуваючи у стані необхідної оборони, оскільки під час виниклого конфлікту ОСОБА_8 зміг вибити ножа з рук потерпілого та жодні інші встановлені обставини не свідчать про продовження протиправного посягання на ОСОБА_8 після вибиття ножа з рук потерпілого та неможливість припинення конфлікту без застосування ножа

Таким чином, із аналізу викладених вище доказів, які узгоджуються між собою та підтверджують зміст один одного, встановлено те, що обвинувачений ОСОБА_8 у ході конфлікту наніс ОСОБА_13 проникаюче колото-різане поранення в область життєвоважливого органу черевної порожнини з ушкодженням черевного відділу аорти, що спричинило гостру масивну крововтрату.

Судом першої інстанції враховано, що під час нанесення смертельного удару в живіт ножем ОСОБА_13 . обвинувачений ОСОБА_8 усвідомлював суспільну небезпеку своїх дій та причинний зв`язок таких дій з наслідками, що настали, тобто передбачав та бажав настання певних наслідків від своїх дій, оскільки наніс удар потерпілому ОСОБА_13 саме в область життєво-важливих органів.

За таких обставин, суспільно-небезпечного посягання на життя та здоров`я з боку ОСОБА_13 , яке б могло викликати в обвинуваченого ОСОБА_8 стан необхідної оборони та вимагало заподіяння потерпілому ножового поранення не встановлено.

Посилання сторони захисту на те, що судом першої інстанції не взято до уваги покази свідків, які вказували на те, що потерпілий ОСОБА_13 завжди ходив з ножем не заслуговують на увагу.

На переконання колегії суддів вказаний довід не впливає жодним чином на правильність висновку суду, оскільки судом першої інстанції враховано, що під час конфлікту обвинувачений ОСОБА_8 зміг вибити ножа з рук потерпілого.

При цьому, інші встановлені обставини не свідчать про продовження протиправного посягання на ОСОБА_8 потерпілим після вибиття ножа з рук потерпілого та неможливість припинення конфлікту без застосування ножа.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 , що за інших обставин потерпілий ОСОБА_13 позбавив би його життя чи завдав тяжких тілесних ушкоджень, не підтверджені жодним іншим доказом, та є особистим сприйняттям обвинуваченого обставин події, які об`єктивно не відповідали існуюючій загрозі.

Згідно правового висновку викладеного в постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12 травня 2020 року справа № 748/1226/18 вбачається, що вирішення питання, чи перебував обвинувачений у стані необхідної оборони, залежить від сукупності обставин, установлених під час розгляду справи. Зокрема, на підставі всієї сукупності обставин має бути встановлено, чи зазнала особа посягання та чи були її дії зумовлені захистом від такого посягання. Особа, що завдала шкоду, не може посилатися на стан необхідної оборони, якщо саме насильство було спровоковано нею ж самою, тобто було передбачуваним наслідком її власної поведінки. Окремим випадком такого спровокованого насильства є бійка, під час якої учасники застосовують один до одного насильство певного ступеня. Таке спровоковане насильство не можна вважати «посяганням» у тому значенні, яке цьому терміну надається статтею 36 КК.

Під час судового розгляду встановлено, що обстановка та обставини події, динаміка їх розвитку і спосіб вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_8 , застосування ним особливо небезпечного знаряддя ножа, цілеспрямованість і локалізація нанесених ударів ОСОБА_13 , поведінка ОСОБА_8 під час і після вчинення злочину, свідчать про наявність у діях обвинуваченого всіх об`єктивних і суб`єктивних складових злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України є належним чином обгрунтовані, умотивовані.

Підстав для кваліфікації дій ОСОБА_8 за ст. 124 КК України суд апеляційної інстанції не вбачає.

Про спрямованість умислу ОСОБА_8 на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України вказують спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер, локалізація тілесних ушкоджень, заподіяних ОСОБА_13 , поведінка обвинуваченого після заподіяння тілесних ушкоджень, який знаючи про стан потерпілого, потребу у наданні допомоги, залишив місце події.

В апеляційній скарзі захисник ставить питання про наявність підстав для зміни покарання.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визначається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею ( частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд в дотримання вимог ст. 65 КК України, керуючись роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання», від 24.10.2003 року № 7, керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення злочину та особу винного, який за місцем проживання зарекомендував себе із задовільної сторони, в громадських місцях поведінка незадовільна, раніше неодноразово судимий, те, що ОСОБА_8 , будучи звільненим з місця відбування покарання за наслідком його відбуття лише 15.07.2021 вже 03.11.2021 вчинив черговий злочин проти життя та здоров`я особи, будь-якої шкоди потерпілій стороні не відшкодував та заперечує її право на отримання відповідного відшкодування, відсутність обставин, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання, обставину, яка у відповідності до ст. 67 КК України обтяжує покарання рецидив злочинів та визначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 121 КК України.

На думку апеляційного суду визначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 , попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При цьому суд апеляційної інстанції керується правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к, що визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, обвинуваченого.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції вважає їх обгрунтованими.

Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст. 374 КПК України в резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, окрім іншого, зазначається також рішення щодо речових доказів.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити крім інших питань, також питання що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, повертаються власнику (законному володільцю).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою слідчого Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.11.2021 року було накладено арешт на майно, яке було вилучено 04.11.2021 року під час огляду місця події, а саме ботинків коричневого кольору, які поміщено до спеціального пакету «НПУ ГСУ» № 7263640 , мобільного телефону марки «NOKIA ТА 1114» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , чорного кольору із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_4 , з батареєю живлення, навушники білого кольору з написом «DEEPBASS», кишенькового ножа (швейцарський) з написом «REMILINY», які поміщено в спеціальний пакету «НПУ ГСУ» № INZ3016684.

Однак, ухвалюючи даний вирок суд першої інстанції у резолютивній частині вироку незаконно вирішив долю речових доказів, а саме: ботинків коричневого кольору, які поміщено до спеціального пакету «НПУ ГСУ» № 7263640 , мобільного телефону марки «NOKIA TA 1114>> IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , чорного кольору із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_4 , з батареєю живлення, навушники білого кольору з написом «DEEPBASS», кишеньковий ніж (швейцарський) з написом «REMILINY», які поміщено в спеціальний пакету «НПУ ГСУ» № INZ3016684, які постановлено залишити для подальшого зберігання в кімнаті речових доказів ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, вказавши, що їх потрібно знищити.

Отже, суд першої інстанції при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_8 , не повернув вищезазначені речові докази власникам або законним володільцям, шо є порушенням яке є підставою для зміни вироку суду, відповідно до вимог ст. 409 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційних скарг захисника, обвинуваченого.

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 11.03.2024 року щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України змінити в частині вирішення долі речових доказів.

Виключити з вироку вказівку про знищення ботинків коричневого кольору, які поміщено до спеціального пакету « НПУ ГСУ» № 7263640 , мобільного телефону марки «NOKIA ТА 1114» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , чорного кольору із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_4 , з батареєю живлення, навушників білого кольору з написом «DEEPBASS», кишенькового ножа (швейцарського) з написом «REMILINY», які поміщено в спеціальний пакету «НПУ ГСУ» № INZ3016684. 3. 95

Вказати про повернення речових доказів власникам або законним володільцям, а саме: ботинків коричневого кольору, які поміщено до спеціального пакету «НПУ ГСУ»

№ 7263640 , мобільного телефону марки «NOKIA ТА 1114» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , чорного кольору із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_4 , з батареєю живлення, навушники білого кольору з написом «DEEPBASS», кишенькового ножа (швейцарський) з написом «REMILINY», які поміщено в спеціальний пакету «НПУ ГСУ» № INZ3016684.

В решті вирок залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4