УХВАЛА

01 жовтня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором, у кримінальному провадженні виконувачем обов`язків прокурора відділу процесуального керівництва досудовими розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пеньки Старкостянтинівського району Хмельницької області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Рівненського міського суду звернувся старший слідчий в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 із клопотанням, яке погоджено прокурором, у кримінальному провадженні виконувач обов`язків прокурора відділу процесуального керівництва досудовими розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що За обгрунтованою версією сторони обвинувачення вбачається, що полковник ОСОБА_5 проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України, наказом Головнокомандувача Збройних сил України (по особовому складу) від 07.03.2022 №193 полковника ОСОБА_5 призначено на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 10.03.2022 №43 полковника ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак, ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України, а тому на нього поширюються вимоги Статутів Збройних Сил України та нормативні акти Міністерства оборони України, яких останній повинен беззастережно дотримуватися та керуватися у здійсненні службової діяльності.

Так, ОСОБА_10 перебуваючи на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 впродовж 2022-2023 років, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України введено та діє воєнний стан, а також, що відповідно до положень ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підприємства, установи і організації зобов`язані сприяти територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки в мирний час та в особливий період, забезпечувати своєчасне прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти та до військових частин, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою перешкоджання законній діяльності військового формування ІНФОРМАЦІЯ_2 не забезпечив виконання зазначених обов`язків, як начальник, шляхом надання громадянам України можливості уникнення від мобілізації, чим здійснив перешкоджання законній діяльності військового формування в особливий період, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Тому, 03 серпня 2024 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, за скоєння якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкихзлочинів.

Обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у своїй сукупності, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

На цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, 04.08.2024 слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 03.10.2024 без визначення розміру застави.

Як вказує зміст низки Постанов об`єднаної палати Верховного суду, зміст диспозиції статті 114-1 КК України був достатньо ясним і передбачуваним для особи, тобто ОСОБА_5 , який у силу досвіду життя та раніше займаних посад у різних підрозділах ІНФОРМАЦІЯ_3 , не міг не усвідомлювати, що здійснювані ним спільно з іншими особами дії за фабулою кримінального провадження є суспільно небезпечними кримінально караним діянням.

Незважаючи на те, що підозрюваному ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України на вказаній стадії досудового слідства у матеріалах кримінального провадження наявні відомості, які дають підстави вважати, що є реальна необхідність у дослідженні всіх обставин вчинення ним та іншими як фігурантами провадження так й іншими особами, як вказаних так і інших злочинів, які, будучи обізнані про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення такого злочину та його перебування на волі, можуть отримувати відомості про хід розслідування цього провадження.

Є всі достатні підстави вважати про те, що до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень причетні низка інших осіб, зокрема з числа представників ІНФОРМАЦІЯ_4 , їх структурних підрозділів, військово-лікарських комісій, керівників органів місцевого самоврядування, зокрема Рівненської військової обласної адміністрації, які діяли відповідно до розробленого завчасно злочинного механізму, при цьому чітко розподіливши між собою ролі та функції, з огляду на що вирішується питання про повідомлення їх про підозру задля дотримання вимог ст. 2 КПК України у частині притягнення інших учасників, які вчинили кримінальні правопорушення до кримінальної відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з вищевикладеного, на цій стадії слідства здобуто відомості, які мають істотне значення для оцінки всіх раніше здобутих доказів, зокрема стосовно обставин вчинення у латентній формі вищевказаних злочинів впродовж тривалого періоду часу, з особливою зухвалістю та цинізмом, використанням уразливого стану інших осіб, із залученням до вказаної протиправної діяльності великої кількості осіб, із створенням документів, з внесеними у них неправдивими відомостями задля приховування своєї протиправної діяльності, у зв`язку з чим є необхідність у їх перевірці на предмет достовірності, належності, наданні їм належної правової оцінки та прийняття за їх результатом кінцевого процесуального рішення.

З огляду на викладене та інші зазначені у клопотанні обставини, у 2-х місячний строк, який спливає 03.10.2024, неможливо завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (03.10.2024) через особливу складність кримінального провадження і значну кількість слідчих та процесуальних дій, які у ньому необхідно провести для забезпечення повного і неупередженого розслідування, зокрема дотримання вимог ст. 2 КПК України, а саме:

отримати з численних державних установ та організацій матеріали, результати яких можуть мати важливе доказове значення та слугувати як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження;

з урахуванням отриманої інформації та матеріалів провести необхідні слідчі та процесуальні дії з особами, які спільно з ОСОБА_5 (понад 100 осіб) причетні до вчинення впродовж вказаного період часу латентного механізму вищевказаного злочину;

на підставі отриманих матеріалів ряду слідчих (розшукових) дій, провести за участі фігурантів провадження необхідні слідчі дії (допити, одночасні допити, тощо);

з урахуванням отриманих від оперативного підрозділу відомостей та інформації від низки установ та організації, у тому числі у порядку ст. 93 КПК України, тимчасового доступу і обшуку, вирішити питання про призначення низки експертиз, результати яких мають суттєве значення для досудового розслідування, після чого, з урахуванням змісту висновків отриманих експертиз та наявності інших об`єктів дослідження, вирішити питання про призначення додаткових експертиз;

- отримати від співробітників оперативних підрозділів решту матеріалів, які останні здобувають у порядку ст.ст. 40-41 КПК України та які мають важливе значення для притягнення всіх осіб, які причетні таких злочинів, до кримінальної відповідальності;

- з урахуванням отриманої у ході досудового розслідування та від оперативного підрозділу інформації визначитися з необхідністю у проведенні ряду слідчих дій з особами, яким відомі фактичні обставини вчинення вищевказаними та іншими особами вищевказаних злочинів, а також їх причетності до вчинення інших кримінальних правопорушень, доцільність у здійсненні яких може виникнути під час досудового розслідування;

- на підставі одержаної під час досудового розслідування інформації провести за участі фігурантів провадження, осіб, яким також може бути вручено повідомлення про підозру у вчинені такого та інших злочинів, а також свідків, уточнюючі допити з метою встановлення всіх детальних обставин вчинення зазначеної протиправної діяльності;

- після збору вказаних та інших доказів, їх оцінки з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінальних проваджень, визначитися із остаточної та вірною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_5 та інших службових і цивільних осіб, після чого скласти та вручити їм, а у випадку наявності достатніх доказів, і іншим особам, які можуть бути причетні до вчинення кримінальних правопорушень, повідомлення про підозру в кінцевій редакції;

- за наявності достатніх доказів, зібраних під час досудового розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт;

- виконати інші слідчі та процесуальні дії, проведення у яких може виникнути необхідність під час здійснення досудового розслідування.

Викладені обставини є достатніми для переконання того, що підозрюваний, як такий, що перебував на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , має широке коло знайомств серед ІНФОРМАЦІЯ_3 , матиме реальну можливість вчинити дії спрямовані на знищення чи підроблення доказів, які можуть мати значення для досудового розслідування і судового розгляду провадження.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти основ національної безпеки, за вчинення якого законом передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваноговинним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.Окрім цього, ОСОБА_5 вручалося повідомлення про підозру у вчиненні інших злочинів, та йому обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

Також, ОСОБА_5 проживає і проходив військову службу неподалік від прикордонної зони та, відповідно, ймовірно обізнаний про місця перетину державного кордону з низкою країн, які охороняються меншим складом прикордонних нарядів або у час коли наряд відсутній, що дасть можливість перетнути такий кордон без проблем та без документів або обрати поширений на даний час механізм виготовлення фальсифікованих документів, які можна використати для виїзду за кордон, і таким чином ухилятися від органів слідства та суду. Здійснити ці дії останній зможе у тому числі за допомогою осіб, які сприяли йому у вчиненні такого та інших злочинів, оскільки його переховування, а відповідно ускладнення можливості з`ясувати істину у цьому кримінальному провадженні є беззаперечним інтересом з їх сторони, а отже, у сукупності, він може за їх допомогою переховуватися у невідомому органу досудового розслідуванню місці з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що не сприятиме завданням кримінального судочинства у цілому.

Крім того, слід зазначити, що низка осіб, які за організації та сприяння ОСОБА_5 , ухилилися від проходження військової служби та у тому числі перебувають за межами України, що дає підстави вважати про наявність міцних соціальних зв`язків за межами України. Також, ОСОБА_5 , у тому числі за допомогою виготовлення підроблених документів, буде мати можливість перетнути державний кордон, а отже таким чином ухилитися від слідства та суду.

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується наступним.

ОСОБА_11 може знищити, спотворити документи (квитанції, записники, блокноти, інші документи, що стосуються вчинення ним та іншими особами таких дій, тощо), а також інші документи, які вказують на причетність осіб до вчинення зазначених та інших кримінальних правопорушень. Наведене підтверджує зокрема той факт, що ОСОБА_5 та інші пов`язані з ним особи, під час вчинення цього та інших злочинів застосовував заходи конспірації, зокрема останній, діючи за попередньою змовою з іншими особами, сприялинизці особам ухилятися від військової служби шляхом виготовлення підроблених документів, організовували механізм їх незаконного переправлення через державний кордон України та ухилення від військової служби, маючи на меті таким чином приховати обставини здійснюваної протиправної діяльності.

Наявні матеріали кримінального провадження вказують на те, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з іншими особами, на систематичній основі, у тому числі з представниками військово-лікарських комісій, працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , керівництва Рівненської військової державної адміністрації та її структурних, інших осіб, вчиняли протиправні дії, зокрема шляхом виготовлення фіктивних документів, які дають змогу незаконно уникати низці військовослужбовців та цивільним особам від проходження військової служби в умовах воєнного. До цього часу вони не відшукані та це потребує додаткового часу.

- незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрювана може вплинути на свідків та іних осіб, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та підкупу. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

У такий спосіб, підозрюваний як особисто, такі і через інших осіб, будучи обізнаним із колом осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, шляхом умовлянь, чиненням тиску, погрозами та/або будь-яким іншим чином може вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, або взагалі відмови, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Наведене підтверджує той факт, що ОСОБА_5 вступив у злочинну змову здійснювати вищевказану протиправну діяльність на систематичній основі, а до складу такої групи було втягнено низку осіб, а тому може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом з метою знищення, приховання або спотворення документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Поряд з цим, ОСОБА_5 може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які вже були допитані в якості свідків або допит яких заплановано у кримінальному провадженні.

Також, не притягнення інших осіб, які також причетні до вчинення злочинів, до кримінальної відповідальності може породити у них принцип безкарності і створення ситуації, за якої необхідні законні запобіжники у вигляді заходів забезпечення не стримують віктимної поведінки осіб, що причетні до протиправної діяльності.

Навіть припустити той факт, що до ОСОБА_5 буде обраний інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, останній за вказаних обставин зможе як особисто в усній формі, так і за допомогою різноманітних засобів зв`язку здійснювати тиск у вищевказаний спосіб.

На цій стадії досудового розслідування не допитано велику кількість осіб, а тому перебування на волі підозрюваного дасть можливість їй спілкуватися з цими особами, а також іншими особами, які можуть бути причетні до вчинення такого та інших злочинів, що також може негативно вплинути на хід досудового розслідування у цілому і не буде відповідати завданням кримінального судочинства.

вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186;ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1; ст. 368-5 КК України.

Також, ОСОБА_12 вчинив фактично не один, а кілька злочинів, відомості щодо яких найближчим часом заплановано вносити до ЄРДР та вирішувати повідомлення про підозру у складі групи. З урахуванням того, що наявні дані свідчать про те, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , а також які досліджуються у цьому провадженні, вчинені у складі групи, з особливою зухвалістю та цинізмом, в умовах воєнного стану, із залученням великої кількості осіб, які здійснюють свою діяльність у різних сферах, орган досудового розслідування приходить до висновку про його схильність до вчинення злочинів у різноманітних сферах, наявності широкого кола знайомства серед осіб з числа співробітників правоохоронних органів, підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_3 , керівників органів місцевого самоврядування та інших осіб, які за проханням/вказівками підозрюваного можуть здійснювати тиск у різних формах на свідків або інших учасників провадження, що може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства у разі перебування на волі підозрюваного.

Також, ОСОБА_12 вчиняв ці кримінальні правопорушення детально маскуючи їх під законну діяльність, яка пов`язана із здійсненням волонтерської та благодійної діяльності, що не відповідало дійсності, оскільки чітко усвідомлюючи, що його та інших осіб протиправні дії кримінальний характер.

Однак, наявні у матеріалах провадження відомості вказують на те, що ОСОБА_5 , свідомо порушуючи вищевказані норм законодавства спільно з іншими особами, діючи зі злочинною самовпевненістю порушували нормативні акти, що у подальшому і слугувало причинно-наслідковим зв`язком настанню негативних наслідків та дискредитації представників волонтерських та благодійних організацій, ОТЦК та СП серед населення.

Тому, з урахуванням вказаних фактів сторона обвинувачення вбачає, що ОСОБА_5 як особисто так інші особи за його дорученням можуть продовжувати вчинити нові злочини.

Більше того, вказаний ризик тісно переплітається із ризиком, що підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Тому, з урахуванням вказаних фактів сторона обвинувачення вбачає, що підозрюваний може продовжувати вчиняти новий злочин чи інше суспільно-небезпечне діяння.

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний,розуміючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинені злочини, у яких підозрюється, може умисно симулювати хворобу, підробити або спотворити речі та документи, які ще не відшукані стороною обвинувачення. Крім того, ОСОБА_5 вчиняв злочини, із використанням правил конспірації, застосування умовностей та брала участь в організації видачі та складанні документів, у які вносилися завідомо неправдиві відомості за вищевказаних обставин, що не відповідало дійсності.

Також, є достатні підстави вважати, що у ОСОБА_5 та пов`язаних з ним особи, які причетні до вчинення вищевказаних протиправних дій, є численні зв`язків серед вищевказаних осіб, які за проханням чи вказівками як його такі інших фігурантів провадження можуть сприяти в уникненні від кримінальної відповідальності у різноманітних формах. А тому, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 як особисто, так і через інших осіб, спільно можуть вживатися заходи, пов`язані із здійсненням заходів, у тому числі шляхом зловживання службовим становищем у латентній формі, основною ціллю яких є запобігання здійснення кримінального судочинства у цілому, зокрема здійснення повного та об`єктивного досудового розслідування та судового розгляду.

Аналіз поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та інших пов`язаних з ним особами, свідчить про стійкий намір запобігати встановленню органом досудового розслідування всіх фактичних обставин вчинюваних вищевказаних злочинів та таким чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема такі факти мають місце, оскільки останнійне дає показання щодо таких обставин, відмовився давати показання, а інші фігуранти провадження уже дали показання, які повністю суперечать фактичним обставинам, тобто уже вони спільно вчинили заходи, які на їх думку унеможливлюють притягнення всіх осіб до кримінальної відповідальності та з`ясуванню істини у провадженні.

Зокрема, ОСОБА_5 , будучи раніше ув`язненим в іншому кримінальному провадженні, достеменно обізнаний з правилами внутрішнього розпорядку, зокрема про заборону зберігання та користування мобільними телефонами, під час поміщення в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» в останнього під час особистого обшуку у натільній білизні було вилучено мобільний телефон, який останній приховував, а отже є достатні підстави вважати, що він мав на мені використовувати його для впливу на інших учасників кримінального судочинства та в інших цілях з метою перешкоджанню встановлення всіх фактичних обставин, які є предметом дослідження у вказаному кримінальному провадженні.

Ці факти дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , зазначені вище та інші невідомі особи, не тільки будуть намагатися ввести в оману орган досудового розслідування шляхом висування неправдивих версій, а навпаки умисно вчиняти дії задля запобігання виявлення всього злочинного механізму, до якого причетні й інші особи, що також є предметом дослідження у цьому провадженні.

Дослідження у лікарській установі після затримання вказує на те, що стан здоров`я ОСОБА_5 дозволяє йому перебувати в місцях ув`язнення або позбавлення волі.

На підставі викладеного орган досудового розслідування приходить до висновку про неможливість запобігати вищевказаним ризикам шляхом не продовження стосовно ОСОБА_5 діючого запобіжного заходу або застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою (наприклад особисто порука, застава, домашній арешт, особисте зобов`язання) на цій стадії в інтересах найбільш повного, оперативного та ефективного досудового розслідування, оскільки лише наявність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, орган досудового розслідування виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, присутність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного та існує доцільність забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, порушення яких може вкрай негативно вплинути на суспільство у цілому.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задоволити.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечили з приводу задоволення клопотання. Просили відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковник Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження № 0000045 від 15.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

03 серпня 2024 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, за скоєння якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкихзлочинів.

04.08.2024 слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 03.10.2024 без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 05.08.2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід тримання під вартою на строк до 60 діб без визначення розміру застави, на строк 60 днів до 03 жовтня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 01.10.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 15.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, до 6-тимісяців, тобто до 03.02.2025 року включно.

Відповідно до ст. 199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_5 ознак у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть

переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у попередній ухвалі про тримання підозрюваного під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_5 . слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що Європейський Суд з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, що підозрюваний ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він раніше не судимий, працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість продовження до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що продовжують існувати заявлені стороною обвинувачення ризики не процесуальної поведінки підозрюваного.

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з доводів прокурора, по кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

Тому з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 встановлених у судовому засіданні ризиків, недостатньо для доведення того, що підозрюваний виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги існування ризиків передбачені п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, обставини його вчинення, та дані про особу підозрюваного є необхідним продовжити застосування до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відповідно до ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Отже, продовжуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою, суд не визначає розмір застави, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

Даних, які б вказували на неможливість продовження до підозрюваного вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 193-194, 196, 197,199,309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пеньки Старкостянтинівського району Хмельницької області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, а саме до 30.11.2024 року без визначення розміру застави.

Визначити місцем тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 державну установу «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали встановити до 30.11.2024 року .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13