Справа № 463/7889/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1297/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22 серпня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, та Галицької окружної прокуратури м.Львова в межах кримінального провадження №0000329 від 07 грудня 2018 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявлені ОСОБА_6 , в поданій скарзі, вимоги не підлягають вирішенню слідчим суддею під час досудового розслідування в порядку ч.1 ст.303 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 покликається на те, що вона неодноразово зверталася до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою, в якій просила визнати бездіяльність слідчих ДБР ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також начальника ДБР ОСОБА_11 щодо непроведення всіх необхідних оперативно-розшукових дій та нездійснення жодних експертиз за її клопотанням, а також щодо невиконання ухвал Личаківського районного суду м.Львова, Львівського апеляційного суду, невизнання її потерпілою згідно ухвал Личаківського районного суду м.Львова; винести ухвалу за її клопотанням про продовження терміну досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000329 від 07 грудня 2018 року та №0000434 від 23 квітня 2020 року, та виконати рішення Львівського апеляційного суду від 25 травня 2021 року, слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 16 червня 2021 року; зобов`язати внести в ЄРДР відомості про вчинені кримінальні правопорушення слідчими, які проводили досудове розслідування у вищезазначених кримінальних провадженнях за ігнорування рішень судів; зобов`язати слідчих офісу Генеральної прокуратури та Львівської обласної, районної прокуратури внести до ЄРДР відомості за злісне ухилення від своїх посадових обов`язків слідчих та тривале невиконання всіх рішень судів.

Просить поновити термін на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22 серпня 2024 року, мотивуючи тим, що оскаржувану ухвалу слідчого судді вона отримала 24 вересня 2024 року; матеріали скарги направити в суд першої інстанції на новий судовий розгляд.

На апеляційний розгляд ОСОБА_6 не з`явилася, проте, в апеляційній скарзі просила розгляд такої проводити у її відсутності, а тому неявка останньої у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування слідчому судді.

Відповідно ж до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в порядку вимог ст.303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові та Галицької окружної прокуратури, вчинену в межах в кримінального провадження №0000329 від 07 грудня 2018 року, в якій просить повторно зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Львові та Галицької окружної прокуратури м. Львова внести відомості до ЄРДР згідно ч.1 ст. 214 КПКУ на підставі заяви від 22 квітня 2024 року; повторно зобов`язати уповноважених осіб СУ ТУ ДБР у м. Львові, Галицької окружної прокуратури м. Львова визнати її потерпілою згідно ст. 55, 56 КПКУ в кримінальному провадженні №0000329 від 07 грудня 2018 року, передбаченого за ознаками кримінального правопорушення ч.2 ст. 365 КК України та виконати ухвали слідчих суддів від 16 червня 2021 року справа №463/1257/21; 17 серпня 2022 року справа №463/10547/21; 18 жовтня 2022 року справа №463/10547/21; 02 січня 2024 року справа № 463/11917/23; 27 червня 2024 року справа №463/4868/24; визнати неправомірними дії СУ ТУ ДБР у м. Львові, Галицької окружної прокуратури м. Львова, та їх бездіяльність при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №№0000329 від 07 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, згідно ст. 303-307 КПК України щодо тривалого невиконання ухвал слідчих суддів Личаківського районного суду м. Львова по вищезазначених справах.

Відтак, відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя встановивши, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 22 квітня 2024 року адресована Президенту України, Голові Офісу Генерального прокурора України, Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі України, відомостей про те, що така була скерована на адресу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові та Галицької окружної прокуратури м.Львова для розгляду, скарга заявниці не містить, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що відсутні правові підстави стверджувати про бездіяльність уповановажених осіб Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, та Галицької окружної прокуратури м.Львова щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою, яка може бути оскаржена до слідчого судді в порядку ч.1 ст.303 КПК України.

Крім цього, слідчим суддею вірно встановлено та зазначено в ухвалі про те, що в межах даної скарги ОСОБА_6 не заявляла вимог про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілою чи бездіяльність щодо не розгляду клопотання про визнання потерпілою, відтак, слідчий суддя не уповноважений своїм рішенням покладати на слідчого зобов`язання щодо визнання відповідної особи потерпілою, оскільки таке суперечать змісту ст. 55 КПК України та за своєю суттю може свідчити про фактичне втручання в процесуальні повноваження слідчого, а зазначені вимоги заявниці про визнання дій посадових осіб неправомірними, щодо невиконання уповноваженими особами, зокрема ТУ ДБР у м. Львові та Галицької окружної прокуратури м. Львова ухвал слідчих суддів Личаківського районного суду м. Львова, підлягають виконанню не шляхом повторного заявлення таких, а шляхом подачі до відповідного органу досудового розслідування заяви про вчинення кримінального правопорушення (ст.382 КК України - невиконання судового рішення), і лише у випадку невчинення дій в порядку ст.214 КПК України скаржник має право звернутись із скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою.

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що слідчим суддею вірно зазначено що положеннями КПК України не передбачено можливості повторного ухвалення судового рішення щодо зобов`язання слідчого, прокурора вчинити дії, які він зобов`язаний був вчинити на підставі попередньо ухваленого судового рішення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про те, що скаргу ОСОБА_6 подано з вимогами, що не входять до переліку, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, а скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого судового провадження у суді згідно ст.ст. 314-316 цього Кодексу.

Отже, з огляду на наведене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, а рішення слідчого судді законним та обгрунтованим.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22 серпня 2024 року, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22 серпня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, та Галицької окружної прокуратури м.Львова в межах кримінального провадження №0000329 від 07 грудня 2018 року - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4