МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2317/24
Провадження № 1-кп/945/582/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі колегії:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ;

прокурора ОСОБА_5 ;

захисника ОСОБА_6 ;

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

у підготовчому судовому засіданні в місті Миколаєві, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 31.07.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Вірменії, раніше не судимого, зареєстрованого за останньою відомою адресою: АДРЕСА_1 (на даний час відсутнє місце реєстрації) та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого, паспорт № 006615800, виданий 27.08.2021 року, орган, що видав 4813, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,

встановив:

24 вересня 2024 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.

Заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Угод укладених у кримінальному провадженні до суду не надійшло. Підстав для повернення обвинувального акта прокурору, а також підстав для закриття кримінального провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового розслідування не вбачається. Кримінальне провадження підсудне Миколаївському районному суду Миколаївської області.

Судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості, належить проводити відкрито. Обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України судом не встановлені.

Склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді є таким: прокурор, захисник, обвинувачений.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім цього, 25 вересня 2024 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження на 60 днів запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений у судовому засіданні не заперечував проти задоволенні клопотання.

Захисник у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши сторін кримінального провадження та вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, судом встановлено таке.

Обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені досудовим розслідуванням, викладені у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

30.07.2024 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 та ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Під час проведення досудового розслідування, ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 01.08.2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії запобіжного заходу спливає 29 вересня 2024 року (включно).

Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, у тому числі: згідно з п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від суду; згідно з п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; згідно з п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; згідно з п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який є не одруженим, не працює, не має міцних соціальних зв`язків.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, але наразі обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому суд, поміж іншого, враховує і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяті років, що свідчить про можливість вчинення обвинуваченим дій направлених на переховування від суду. Крім того, обвинувачений, маючи проросійські політичні погляди, знаючи про те, що на даний час третина території України знаходиться під тимчасовою окупацією країни агресора рф та не знаходиться під контролем правоохоронних органів України, що унеможливить його розшук, створює ризик переховування останнього на цих територіях. Вказаному сприяє те, що обвинувачений не має постійних джерел доходу, не одружений, не має дітей на утриманні.

Оцінюючи наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд враховує обставини інкримінованого кримінального правопорушення, а також те, що за інформацією прокурора на даний час не встановлено повне коло осіб, з якими ОСОБА_7 міг діяти, а також вживаються відповідні слідчі (розшукові) заходи, спрямовані на їх притягнення до відповідальності.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то суд враховує те, що обвинувачений маючи стійку проросійську налаштованість та антиукраїнську позицію, підтримуючи злочинні дії держави агресора проти держави та народу України, може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України.

Сторона захисту правом збирання та подання до суду документів та інших доказів, в порядку, визначеному ст. 22 КПК України, не скористалась.

З огляду на викладене, суд вважає, що є підстави вважати, що у обвинуваченого наявні ризики: переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики є суттєвими і їх неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , з метою запобігання переховування обвинуваченого та унеможливлення впливу на свідків, відносно останнього слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 205, 314-316, 350, 369, ч. 1 ст. 370 КПК України, суд

постановив:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 04 жовтня 2024 року на 11 годину 00 хвилин у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів.

У судове засідання викликати прокурора, захисника, обвинуваченого.

Клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 24 листопада 2024 року (включно).

Ухвала, в частині призначення справи до судового розгляду окремому оскарженню не підлягає. На ухвалу щодо продовження строку дії запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

26.09.2024