Справа № 461/8615/24
Провадження № 1-кс/461/7299/24
27.11.2024 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
Заявник в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування смс-повідомлення, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» від 26.11.2024 року.
Слідчий в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Подав клопотання, в якому просив клопотання про скасування арешту задовольнити частково. Зазначив, що не заперечує щодо скасування арешту в частині заборони користування на причіп. У частині скасування арешту на тягач заперечує, оскільки на даний час досудове розслідування триває та не прийнято кінцевого рішення.
Дослідивши матеріали клопотання та клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Накладено арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись, на сідловий тягач марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_6 , зареєстр. АДРЕСА_2 та напівпричіп марки «PACTON» р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , зареєстр. АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт на сідловий тягач марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 та напівпричіп марки «PACTON» р.н. НОМЕР_2 , накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25.10.2024 року з метою збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.
Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів.
Заявник довів слідчому судді, що в подальшому застосуванні арешту майна в частині заборони користування майном, зокрема, напівпричіп марки «PACTON» р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , відпала потреба.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.10.2024 року підставами для накладення арешту на майно є необхідінсть проведення експертиз.
Водночас, заявником до поданого клопотання не долучено жодного доказу, який б підтверджував проведення всіх необхідних слідчих дій у межах кримінального провадження. Крім того, клопотання не містить належних доказів того, що на даний момент відпали обставини, які стали підставою для накладення арешту на сідловий тягач марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 . Сідловий тягач марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, має суттєве значення для проведення та для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, досудового розслідування та може бути використаний як доказ вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи наведене, а також те, що арешт на сідловий тягач марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 накладено обґрунтовано, майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, заявником не доведено, що в органу досудового розслідування відпала потреба в арешті майна, слідчий суддя не вбачає правових підстав для скасування арешту накладеного на сідловий тягач марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 на даному етапі досудового розслідування.
Тому, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання в частині скасування арешту накладеного на сідловий тягач марки «DAF» р.н. НОМЕР_1 слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, -
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1