Справа № 364/628/24
Провадження № 1-кп/364/68/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володарка обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матвіїха, Володарського району, Київської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працює, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх осіб не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Володарського районного суду Київської області від 16.04.2024 за ст. 126-1 КК України до 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, що передбачає відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України,

встановив:

Судом визнано доведеним, що 22.05.2024 року до Білоцерківського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшов вирок Володарського районного суду Київської області від 16.04.2024 року відносно ОСОБА_4 , якого засуджено за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Обвинуваченого ОСОБА_4 під підпис 17.06.2024 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також роз`яснено, що у разі ухилення від відбування вищевказаного покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, на підставі ч. 2 ст. 389 КК України.

Засудженому ОСОБА_4 17.06.2024 вручено направлення до КП Володарської селищної ради «Володарка», для подальшого відпрацювання призначеного покарання у виді громадських робіт.

Згідно наказу начальника КП ВСР «Володарка» № 59 від 18.06.2024 «Про початок виконання покарання громадських робіт», ОСОБА_4 прийнято на вказане підприємство для відбування покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт та зобов`язано останнього приступити до виконання громадських робіт з 21.06.2024.

Однак ОСОБА_4 , з метою невиконання покладених на нього обов`язків, в порушення порядку та умов відбування покарання та ухилення від правосуддя в частині встановленого порядку виконання вироку суду, без поважних причин, умисно, не виконуючи в повному обсязі обов`язки, які були покладені на нього судом у виді виконання громадських робіт, не прибув з 21.06.2024 по 28.06.2024, з 01.07.2024 по 31.07.2024 та з 01.08.2024 по 23.08.2024 для виконання громадських робіт до КП ВСР «Володарка», в селищі Володарка, Білоцерківського району Київської області, цим самим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, ствердив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, вказуючи при цьому, що він щиро розкаюється у вчиненому та просив суворо не карати, та вказав, дійсно він без поважних причин не прибув для виконання громадських робіт до КП «Володарка».

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної провадження в порядку, передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характеризуючі дані його особи, який раніше судимий, офіційного місця роботи не має, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не має. Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК України яке вчинив ОСОБА_4 відноситься до кримінального проступку.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Оскільки ОСОБА_4 покарання за попереднім вироком не відбув, йому необхідно повністю приєнати невідбуту частину за попереднім вироком та у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, зараховати покарання, не відбуте за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде достатнім для виправлення, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Прокурором перед судом не ставилось питання та з учасниками процесу не обговорювалось щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, та враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки, тому при таких обставинах, суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід йому не доцільно обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ст.71,72 КК Українидо покарання за цим вироком повністю приєднати частину невідбутого покарання за вироком Володарського районного суду Київської області від 16.04.2024 року та призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 30 (тридцять) днів із застосуванням, відповідно до ст.59-1КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3ст. 389 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженні - відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили - не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Володарський районний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1