Справа № 953/9679/24
Провадження № 1-кп/953/1142/24
В И Р О К
22 жовтня 2024 року м. Харків
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, з вищою освітою, офіційно непрацевлаштована, неодружена, маюча на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.11.2021 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова замінено покарання у виді штрафу на громадські роботи на строк 240 годи;

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2023 за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.11.2021 ОСОБА_3 засуджена за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.02.2024 покарання у виді штрафу замінено покаранням у виді 240 годин громадських робіт.

31.07.2024 ОСОБА_3 письмово ознайомлена Київським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області з порядком і умовами відбування покарання та попереджена про кримінальну відповідальність, відповідно до ч.2 ст.389 КК України, за ухилення від відбування громадських робіт та отримала направлення до Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою м. Харків, вул. Алчевських, 49, для відпрацювання громадських робіт, згідно якого вона повинна була приступити до їх відбування з 01.08.2024.

З графіком відбування громадських робіт обвинувачена була письмово ознайомлена, однак, ОСОБА_3 до відбування покарання не приступила. Так, 01.08.2024, 02.08.2024, 03.08.2024, 05.08.2024, 06.08.2024, 07.08.2024, 08.08.2024, 09.08.2024, 10.08.2024, 12.08.2024, 13.08.2024, 14.08.2024,15.08.2024, 16.08.2024, 17.08.2024, 19.08.2024, 20.08.2024, 21.08.2024, 22.08.2024, 23.08.2024, 24.08.2024, 26.08.2024, 27.08.2024, 28.08.2024, 29.08.2024, 30.08.2024, 31.08.2024, 09.09.2024, 10.09.2024, 11.09.2024, 12.09.2024, 13.09.2024, 14.09.2024, 16.09.2024, 17.09.2024, 18.09.2024, 19.09.2024, 20.09.2024, 21.09.2024, 23.09.2024, 24.09.2024, 25.09.2024, 26.09.2024, 27.09.2024, 28.09.2024, 30.09.2024, 01.10.2024, 02.10.2024, 03.10.2024, 04.10.2024, 05.10.2024, 07.10.2024, 08.10.2024, 09.10.2024, діючи умисно, з метою ухилитися від призначеного їй вироком суду покарання, без поважних причин до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області не з`явилася для відбування громадських робіт.

Такі дії ОСОБА_3 набули тривалого системного характеру і полягають у невиконанні обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт та відповідно до ст.40 КВК України є ухиленням від виконання покарання, оскільки більше двох прогулів без поважних причин протягом місяця є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана заява ОСОБА_3 , яка складена та підписана в присутності захисника ОСОБА_6 , згідно з якою обвинувачена визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та погодилася зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилася на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисник ОСОБА_6 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, її згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконані, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, повністю доведена.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що обвинувачена офіційно працевлаштована, самозайнята чи займається суспільно-корисною діяльністю, законного джерела доходів ОСОБА_3 не має.

З матеріалів, що характеризують особу вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності, зокрема: вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.11.2021 за ч. 1 ст. 309 КК України та вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2023 за ч.1 ст. 309 КК України.

Призначене за вироком покарання добровільно засудженою виконано не було, вона ухилилася від його відбування, чим вчинила кримінальне правопорушення проти правосуддя, передбачене ч.2 ст.389 КК України, що в цілому вказує на її схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Санкція ч.2 ст.389 КК України передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеженням волі на той самий строк.

Водночас, обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років (ч.3 ст. 61 КК України).

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачена ОСОБА_3 має двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відтак, суд дійшов висновку щодо призначення обвинуваченій покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч.2 ст.389 КК України.

Відповідно до ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми закону, структура покарання у виді пробаційного нагляду полягає у накладені певних обов`язків на винного з визначенням строку у продовж якого засуджений має виконувати вказані обов`язки.

Отже, призначення покарання у виді пробаційного нагляду не може існувати без встановлення відповідних обов`язків

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 , вчинила проступок, не відбувши іншого покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.11.2021, заміненого ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.02.2024, та вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2023, суд призначає їй покарання у відповідності до положень ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова, що складає 240 годин громадських робіт та покарання у виді штрафу за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2023. При цьому, покарання, призначене за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2023 у виді штрафу на підставі ч.3 ст.72 КК України підлягає самостійному виконанню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення - одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт. Разом з цим, відповідно до п.5 ч.1 вищенаведеної норми Закону діє співвідношення - одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Згідно з ч.6 ст.72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеної норми, одному дню пробаційного нагляду, відповідає вісім годин громадських робіт, а тому при призначені остаточного покарання за правилами ст.71 КК України може бути приєднано 30 днів пробаційного нагляду, оскільки невідбута частина покарання ОСОБА_3 за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова заміненого ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.02.2024, становить 240 годин громадських робіт.

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 368, ст. 374, ст. 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, і призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.2 та п.4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ст.71 КК України, до покарання призначеного цим вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.11.2021, заміненого ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.02.2024, та вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2023 та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки 30 (тридцять) днів, з покладенням на підставі ч.2 та п.4 ч.3 ст.59-1 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, та штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, який виконувати самостійно.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст.382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1