Справа № 131/630/24
провадження № 1-кп/136/33/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 11.08.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Джупинівка, Іллінецького району Вінницької області та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта загальна середня, непрацюючої, пенсіонерки, на утриманні має непрацездатну матір, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 4 ст. 358 КК України,

а участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 , обвинувачується у тому, що у невстановлені досудовим розслідуванням час і дату 2012 року, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 являється власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0294, що знаходиться на території Іллінецької міської ради Вінницького району Вінницької області, за межами с. Павлівка, площею 2,7118 га, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на підроблення офіційного документу, в інтересах ФГ «Україна»» (), з метою отримання даним суб`єктом господарювання права користування земельною ділянкою, підробила типовий договір оренди землі № 31 на вказану земельну ділянку від 10.10.2012, укладений між ФГ «Україна», (орендар) і ОСОБА_6 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 05.12.20014 Іллінецьким PC УДМС України у Вінницькій області (орендодавець), власноручно виконавши підпис від імені ОСОБА_6 у розділі «Підписи сторін» в графі «Орендодавець» даного договору, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи від 12.04.2024.

У подальшому 16.05.2014 вищевказаний договір був зареєстрований у реєстраційній службі Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення іншого офіційного документа, який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою.

Крім цього, ОСОБА_3 , будучи бухгалтером ФГ «Україна», діючи умисно, протиправно, маючи злочинний умисел на використання завідомо підробленого документа, 16.05.2014 надала до реєстраційної служби Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області підроблений нею договір оренди землі № 31 від 10.10.2012, укладений між ФГ «Україна», (орендар) і ОСОБА_6 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 05.12.20014 Іллінецьким PC УДМС України у Вінницькій області (орендодавець), який в подальшому 16.05.2014 зареєстрований, чим остання використала завідомо підроблений документ.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, - використання завідомо підробленого документа.

Обвинувачена та її захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотали про закриття кримінального провадження, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення винної до кримінальної відповідальності, оскільки кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченій, відносяться до категорії кримінальних проступків, які було вчинено відповідно у 2012 році та 16.05.2014, отож з часу їх вчинення пройшло більше десяти років, обвинувачена не ухилялась від слідства та суду та не вчинила нового злочину.

Обвинувачена в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень не визнала, утім наполягала з підстав зазначених у клопотанні на закритті кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо закриття даного кримінального провадження, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення винної до кримінальної відповідальності, оскільки кримінальні правопорушення, що інкримінуються обвинуваченій було вчинено у 2012 та 2014 році, а з часу їх вчинення пройшло більше трьох років, обвинувачена не ухилялась від слідства та суду та не вчинила нового злочину, тоді як невизнання винуватості обвинуваченою не є перешкодою для закриття кримінального провадження з цих підстав з урахуванням усталеної практики судів вищої інстанції.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надавши заяву, в якій просила про розгляд кримінального провадження за її відсутності, не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченої та звільнення її від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

З огляду на те, що потерпіла висловила свою позицію з приводу вирішення клопотання про закриття даного кримінального провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд кримінального провадження у її відсутність.

Суд, вислухавши сторін кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Положення ст. 49 КК України є імперативними, які передбачають обов`язок суду розглянути відповідне питання сторони кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_3 за ч.1, ч.4 ст.358 КК України, згідно обвинувального акту, було вчинено у 2012 році та 16.05.2014.

01.07.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII , яким зокрема внесені зміни в Кримінальний Кодекс України, зокрема ч. 1-4 ст. 12 КК України, де зазначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що діяння, яке поставлено ОСОБА_3 за провину, за змістом ст.12 КК України, є кримінальними проступками, з дня вчинення яких минуло більше трьох років.

Суду не надано відомостей про те, що обвинувачена ОСОБА_3 у вказаний період часу вчинила новий злочин чи переховувалась від слідства або суду.

При цьому, суд переконався, що обвинувачена надала добровільно згоду щодо звільнення її від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, підтвердивши, що розуміє суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, не оспорює правову кваліфікацію зазначених кримінальних правопорушень, тоді як невизнання обвинуваченою вини у вчиненні кримінальних правопорушень не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження щодо такого звільнення, якщо є згода на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, а також за умови, що суд роз`яснив їм суть підозри чи обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження, на що звернуто було увагу у постанові ККС ВС у справі № 552/5595/18 (провадження № 51-5289км19).

Ураховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що наявні усі правові підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст..100 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачену ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1, 4 ст. 358 КК на підставі ст. 49 цього Кодексу, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо неї закрито, при цьому ініціатором проведення експертиз №7045/23-21 та №1299/24-21 був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122, 124 КПК витрати за проведення експертиз в розмірі 13 407,64 грн. необхідно віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 286, 288, 314, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1, 4 ст. 358 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 11.08.2023, про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 4 ст. 358 КК України, закрити.

Речові докази договір оренди землі за №31 від 10.10.2012, що приєднано до матеріалів кримінального провадження за №0000088 від 11.08.2023, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати на проведення експертиз в розмірі 13 407,64 грн. віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо апеляційна скарга була подана, вона набуває законної сили, якщо не скасована, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_7