Провадження №1-о/369/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст.104 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, у зв`язку із закінченням іспитового строку,

встановив:

10 червня 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року, постановленої за матеріалами подання Києво-Святошинського районного відділу з питань пробації про вирішення питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року, яка була передана в доповідь судді ОСОБА_6 26 червня 2024 року.

В обґрунтування поданої заяви прокурор зазначив, що на момент розгляду судом подання Києво-Святошинського районного відділу з питань пробації про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з подальшим звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005336 від 26 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке було вчинене в період часу з 23 грудня 2016 року по 25 грудня 2016 року, тобто, в період вищевказаного іспитового строку ОСОБА_4 . Разом з тим, на той час у вказаному кримінальному провадженні не було ухвалено остаточного процесуального рішення, яке б набрало законної сили, внаслідок чого у суду були відсутні фактичні відомості про те, що засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення, належних висновків для себе не зробив, не виконав покладені на нього обов`язки і належною поведінкою довів своє виправлення та протягом іспитового строку, встановленого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року, вчинив нове кримінальне правопорушення. Зазначає, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні в період часу з 23 по 25 грудня 2016 року нового умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Вказав, що вчинення нового кримінального правопорушення ОСОБА_4 протягом іспитового строку, встановленого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року є грубим порушенням умов звільнення від відбування призначеного покарання та є підставою для скасування ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року, яку слід переглянути.

З урахуванням вищевикладеного, заступник керівника Київської обласної прокуратури просив суд скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку та постановити ухвалу, про відмову у задоволенні подання Києво-Святошинського районного відділу з питань пробації про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

У судове засідання засуджений, прокурор та представник Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київської області не з`явилися про дату, час та місце розгляду подання були повідомлені у встановленому передбаченому законом порядку.

Відповідно до 2. 5 ст. 466 КПК України, учасники судового провадження повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Розглянувши заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 459 КПК України підставою для здійснення кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами є судові рішення, що набрали законної сили.

Згідно з ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Відповідно до положень п.4 ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами, в тому числі, визнаються: інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність ухвали, що належить переглянути.

Так, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Варто зауважити, що й необхідним є дотримання принципу юридичної визначеності, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає, щоб рішення не ставилось під сумнів, коли суди остаточно вирішили питання. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень, тобто жодна сторона не може вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто для нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлені обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Виходячи із системного аналізу наведених положень закону, перегляд вироку у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в кримінальному судочинстві, підставою такого перегляду є те, що на час постановлення ухвали суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на прийняття судового рішення, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 та ч. 1 ст. 78 КК України, передумовами для звільнення засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно з зазначеними статтями кримінального закону є виконання покладених на нього обов`язків і не вчинення останнім у період іспитового строку нового злочину.

З матеріалів судового провадження вбачається, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та на підставі ст.104 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року, ОСОБА_4 звільнено від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2024 року, який набрав законної сили 05 березня 2024 року, поза розумним сумнівом доведено факт вчинення ОСОБА_4 нового злочину, а саме у період часу з 23 по 25 грудня 2016 рік, тобто у період іспитового строку.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, і саме цей юридичний факт, в розумінні положень ч. 2 ст. 459 КПК України, є нововиявленою обставиною, яка не була відома Києво-Святошинському районному суду Київської області під час розгляду подання Києво-Святошинського районного відділу з питань пробації про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява заступника керівника Київської обласної прокуратури про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, у зв`язку з закінченням іспитового строку є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу, що вказана заява подана в межах трьохмісячного строку, передбаченого ч. 1 ст. 461 КПК України, з дня набрання вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2024 року законної сили (день набрання законної сили 05 березня 2024 року, а згідно з відтиском поштового штемпеля заява направлена до суду 04 червня 2024 року).

Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 459, 461, 462, 467 КПК України,

ухвалив:

Заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та на підставі ст.104 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, у зв`язку із закінченням іспитового строку, задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 104 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, у зв`язку із закінченням іспитового строку, скасувати.

У задоволенні подання Києво-Святошинського районного відділу з питань пробації про звільнення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області Києва протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано

Суддя ОСОБА_1