Справа № 467/1043/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000069 від 28.06.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайськ, Миколаївської області, громадянки України, працюючої приватним підприємцем, не одруженої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, освіта середня, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 26 червня 2024 року близько 17:00 години, точного часу в ході дізнання встановити не представилося можливим, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 їхали повз, за допомогою місцевого таксі, по АДРЕСА_2 , де по узбіччю дороги рухалася потерпіла ОСОБА_6 .

У вказаний час у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 через довготривалі неприязні відносини за невиконану роботу останньої.

Виконуючи задумане, в цей же час, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, зупинивши авто та вийшовши з автомобіля, наблизилася до ОСОБА_6 , знаходячись навпроти одна одної у стоячому положенні обличчям до обличчя, умисно заподіяла потерпілій ОСОБА_6 один удар долонею правої руки в область обличчя.

В результаті своїх умисних і протиправних дій ОСОБА_4 спричинила легкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку, синцем обличчя, що відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснила суду, що 26 червня 2024 року близько 17:00 години вона із знайомими їхала на авто до ставка купатися. По дорозі вона побачила ОСОБА_6 , яка йшла по обочині. Оскільки вона з останньою перебувала у тривалих неприязних відносинах, вирішила зупинити авто та з`ясувати з нею відносини. ОСОБА_6 почала лаятися нецензурною лайкою на її адресу, тому вона знаходячись навпроти потерпілої у стоячому положенні обличчям до обличчя, нанесла один удар долонею правої руки в область обличчя ОСОБА_6 З причиненими потерпілій тілесними ушкодженнями згодна. Розкаялася у вчиненому, запевнила суд, що більше не вчинятиме протиправних дій та готова нести покарання за вчинення даного кримінального правопорушення.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність.

Стороною обвинувачення надані та досліджені наступні докази:

- висновок експерта № 204 від 04.07.2022 року згідно якого у ОСОБА_6 виявлено: закрита черепно-мозкова травма, яка проявилася струсом головного мозку, синець обличчя. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк, вказаний в постанові від дії тупого (их), твердого (их), предмету (ів) ( не менше від одного удару). Закрита черепно-мозкова травма, струсом головного мозку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як та, що потягла за собою короткочасний розлад здоров`я. Синець обличчя відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту утворитися не могли. Вказані тілесні ушкодження небезпечними для життя не були.

Суд провів судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вказані показання обвинуваченої щодо часу і місця, де відбувалися події, способу вчинення кримінального правопорушення, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності або ж відсутності у обвинуваченого умислу та щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину), а також наслідків, що настали.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачена погодися з недоцільністю дослідження усіх зібраних в ході досудового розслідування доказів, так як повністю згодна з обставинами, встановленими досудовим слідством та визнає їх.

Обвинувачена дала в судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю та деталях збігаються з викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення та між собою, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

За такого, переконавшись, що обвинувачена вірно розуміє зміст обставин провадження та правову кваліфікацію своїх дій, за відсутності сумнівів в добровільності її позиції, роз`яснивши їй наслідки такого порядку розгляду справи та переконавшись, що вона усвідомлює їх, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують її особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченої та призначення їй покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом і кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає, як щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України вчинила кримінальний проступок, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Також, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, має місце роботи, працює та отримує заробітну плату, посередню характеристику з місця проживання, на обліку Первомайського РС № 3 філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях не перебуває, особливості й обставини вчинення кримінального проступку, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченої до вчиненого, наявність у неї розуміння неприйнятності вчинених нею дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Суд, враховуючи наведені дані про особу обвинуваченої, стан її здоров`я, відсутність тяжких наслідків та керуючись вимогами ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.

Речові докази у римінальному провадженні відсутні. Цивільний позов у справі не заявлений. Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченій не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1