УХВАЛА

11 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 364/631/19

провадження № 51-4528 ск 24

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевірила матеріали провадження за касаційною скаргою прокурора, яка приймала участь у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 липня 2024 року щодо ОСОБА_4 і

встановила:

прокурор зверталася з касаційною скаргою на згадане судове рішення. Подану скаргу через її невідповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд) від 03 жовтня 2024 року було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. У рішенні Суду також було зазначено, у чому саме полягали допущені недоліки скарги, і роз`яснено, що у разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

У межах наданого строку прокурор повторно звернулася до суду касаційної інстанції. Однак, як убачається зі змісту нової касаційної скарги, при її поданні не усунуто недоліків, на які вказував Суд в ухвалі від 03 жовтня 2024 року та котрі стосувались змістової частини скарги.

Беручи до уваги правила п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути на таких підставах.

Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.

У юридичному аспекті касаційна скарга - це документ, який перевіряється і розглядається Судом із урахуванням ч. 2 ст. 433 КПК України, тобто насамперед у межах позиції скаржника та її правового обґрунтування, що впливає на остаточне рішення за результатами касаційного провадження. Тому в ст. 427 цього Кодексу законодавець установив до змісту скарги конкретні вимоги, наслідком недодержання яких є повернення поданої скарги.

За положеннями згаданої статті в скарзі має бути зазначено правове обґрунтування вимоги, у чому саме полягає незаконність оспорюваних рішень, допущення судами попередніх інстанцій таких порушень норм права, які відповідно до ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу слугують підставами для скасування або зміни судових рішень у порядку касаційної процедури.

Однак цього не було враховано. Так, у поданій новій скарзі, прокурор, заявляючи вимогу про скасування оспорюваної ухвали на підставі п. 1 ч. 1

ст. 438 КПК України, не обґрунтовує, яким чином порушене питання впливає на суть остаточного рішення апеляційного суду, а також не мотивує в аспекті

ст. 412, 419 цього Кодексу процесуальної необхідності здійснення перевірки саме в порядку касаційної процедури.

Таким чином у скарзі не наведено доводів на обґрунтування заявленої вимоги.

Отже, недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, не усунуто й не додержано ст. 427 КПК України, що стає на заваді відкриттю касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула в установлений строк недоліків касаційної скарги, яку було залишено без руху.

У зв`язку з вищезазначеним, касаційну скаргу слід повернути з усіма доданими до неї матеріалами.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів

постановила:

касаційну скаргу прокурора, яка приймала участь у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 липня 2024 року щодо ОСОБА_4 разом із усіма доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3