Справа №212/9185/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у місті Кривому Розі в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000561 від 02 вересня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у місті Сургут, Тюменської області рф, громадянин України, здобув професійно-технічну освіту, не працює, неодружений, інвалідності не має, малолітніх, дітей чи інших осіб на утриманні не має, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

на початку літа 2024 року, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «173 квартал» по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 знайшов військовий квиток радянського зразка серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_4 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 23.06.1993 Жовтневим РВК в Дніпропетровській області (далі військовий квиток), після чого залишив його при собі з метою подальшого підроблення та використання.

Так, ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 02.09.2024, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на підроблення вказаного військового квитка, з метою його подальшого використання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету видалив первинну фотокартку з військового квитка, після чого вклеїв на її місце фотокартку зі своїм зображенням, тим самим підробив офіційний документ, який видається установою і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Після чого ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що не отримував вказаний вище військовий квиток у встановленому законом порядку, залишив його у себе з вклеєною до нього фотокарткою із власним зображенням, з метою подальшого його використання.

Згідно висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/104-24/35718-ДД від 12.09.2024, у військовому квитку серії НОМЕР_1 , виданому 23.06.1993 Жовтневим РВК в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в первинний зміст документу вносились наступні зміни: первинна фотокартка була замінена відокремлена (видалена з частиною поверхні бланку), після чого на її місце була вклеєна нова.

Крім того, 02.09.2024 приблизно об 11:25 годині, ОСОБА_3 , маючи при собі завідомо підроблений військовий квиток, проходив повз магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_2 , де був помічений дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 спільно командиром взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 лейтенантом ОСОБА_6 . З метою проведення мобілізаційних заходів, ОСОБА_7 був зупинений дільничним. На підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» ОСОБА_8 попросив останнього надати документ, що посвідчує особу або військово-обліковий документ.

В цей момент у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу військового квитка.

Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи кримінально-протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою підтвердження своєї особи, надав командиру взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 завідомо підроблений військовий квиток, тобто використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальні проступки, передбачені:

- ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками підроблення іншого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем;

- ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документу.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника, в якій обвинувачений зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, беззаперечно визнає; згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_9 , обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення кримінального проступку ОСОБА_3 ,та кваліфікує його дії за:

- ч. 1 ст. 358 за ознаками підроблення іншого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем;

- ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документу.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій суд, відповідно до вимог ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Також, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками; ставлення до вчиненого, яке полягає у щирому каятті; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працює, не має дітей на утриманні, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога наразі не перебуває.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України за кожний з інкримінованих правопорушень у виді обмеження волі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання підлягає призначенню за сукупністю правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Також, враховуючи фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим декількох кримінальних правопорушень, що кваліфіковані за різними частинами особливої частини Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що покарання слід призначити, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, на підставі ч.1 ст.70 КК України та застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_3 ..

Керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання.

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 4 (чотири) місяці;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- військовий квиток радянського зразка серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 23.06.1993 Жовтневим РВК в Дніпропетровській області; - диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом нагрудної камери ДОП ОСОБА_8 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати на залучення експерта стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у сумі 1893 гривень 20 копійок

Вирок може бути оскаржений в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1