Справа № 591/2173/21
Провадження № 1-кп/591/200/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року Зарічний районний суд м.Суми в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження 0000358 від 15.02.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, українець, громадянин України, середня спеціальна освіта, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, 15 лютого 2021 року близько 03:00 год., ОСОБА_6 , р.н., зустрів раніше йому не знайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 біля універмагу «Київ» та в подальшому вони вирішили спільно провести час та вжити алкогольні напої. З цією метою ОСОБА_6 з власного мобільного телефону замовив таксі, на якому вони доїхали до АДРЕСА_3 . Перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , між 1 та 2 поверхом, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в ході спільного вживання алкогольних напоїв виник словесний конфлікт.

У цей момент у ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту виник злочинний умисел, направлений на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння шкоди здоров`ю потерплого ОСОБА_6 , тримаючи ніж у правій руці, наніс один удар ножем у ділянку черевної стінки зліва, спричинивши ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді рани передньої черевної стінки зліва, що проникає в черевну порожнину, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 203 від 18.03.2021 року, кваліфікуються тяжкими тілесними ушкодженнями.

Таким чином, органом досудового розслідування Меккер ОСОБА_7 обвинувачується в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України -умисному тяжкому тілесному ушкодженні.

Але, суд вважає, що вказане обвинувачення є недоведеним, виходячи з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, під час допиту показав, що в лютому відпочивав зі знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . У них розрядилися телефони і вони поросили раніше незнайомого ОСОБА_6 , який теж там перебував, викликати таксі. Вони вчотирьох випили 0,5 л пива, після чого на таксі приїхали всі разом до Охтирського магазину, купили та вживали пиво в під`їзді на АДРЕСА_2 . Не зрозуміло, чому ОСОБА_6 взагалі з ними поїхав. Потім хлопці пішли, а він з потерпілим залишились. Спілкувались на площадці між другим та першим поверхами в під`їзді ще близько 30 хвилин, допивали пиво. В ході спілкування на тему автомобілів між ними почалися непорозуміння. Спочатку вони словесно ображали один одного, потім почали штовхатися та битися кулаками, зійшли на перший поверх. Після отриманого удару від потерпілого і праву скроню, у нього потемніло голові, він присів і побачив, що потерпілий цілеспрямовано на нього йде, агресивно налаштований. Оскільки потерпілий більший за статурою, та фізично більш розвинений, то злякався та дістав ніж з сумки і почав відмахуватися ножем (при цьому демонстрував в судовому засіданні горизонтальні рухи рукою на рівні живота). Цей ніж він придбав давно, складався з трьох лез, носив його в сумці завжди з собою (близько чотирьох років) порізати щось з їжі та на всякий випадок для самозахисту.

Після того, як відмахнувся декілька разів ножем, поклав його чи то в сумку чи то в карман, після чого вони вчепилися один за одного, вийшли таким чином з під`їзду і впали обоє на вулиці. Потім він швидко піднявся та декілька разів вдарив його рукою в голову, кричав на нього, бачив, що у потерпілого кров на обличчі, після чого потерпілий втік. Не мав умислу та наміру на спричинення ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження, випадково спричинив один проникаючий поріз в процесі самозахисту.

Затримали його через 2 дні, повідомив, що тілесні ушкодження отримав в побуті. Коли потерпілий лікувався, його родичі пропонували грошові кошти потерпілому в якості допомоги. Також особисто просив пробачення у потерпілого, який зазначив, що претензій до нього не має.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий показав, що перебуваючи біля універмагу Київ, раніше незнайомі хлопці, серед яких був обвинувачений та його два друга, попросили викликати таксі та запропонували з ними погуляти, він погодився, вони зайшли в магазин на вул. Охтирська за пивом, пили пиво біля магазину та потім в під`їзді між першим та другим поверхами. Почали сперечатися з ОСОБА_4 через автомобілі, ОСОБА_4 почав штовхатися, штовхались до першого поверху. Там відштовхнув ОСОБА_4 в груди чи в плечі і той присів, перед цим можливо вдарив його. Коли ОСОБА_4 присів, чи то впав, він почав виходити з під`їзду та відчув удар в бік і сильний біль. На вулиці впав і ОСОБА_4 його 10 разів ударив в голову та в живіт ногами, руками, забирав у нього сумку та погрожував. Він вирвався та побіг на зупинку. Як опинився в тролейбусі не пам`ятає. Вказав, що на ОСОБА_4 не нападав, ніж у нього в руках не бачив, сумка була у ОСОБА_4 . Біля універмагу Київ випив алкоголю досить багато, був у стані алкогольного сп`яніння, в під`їзді ще випив 2-3 пляшки пива. Як на куртці з`явилися порізи не пам`ятає. Коли лікувався в лікарні, до нього приходили знайомі ОСОБА_4 , пропонували гроші та забрати заяву з поліції.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що події відбувалися взимку 2021 року, на той час працював інспектором УПП та був на чергуванні разом з напарником, на службовий планшет отримав повідомлення, а саме кондуктор повідомив про необхідність прибуття на вул. Роменська. Прибувши туди, чекали хвилин 10. Також там чекала бригада швидкої допомоги. Прибув тролейбус, в салоні сидів чоловік з тілесним ушкодженням, були також садна на обличчі. Потерпілий був чи то сонний, чи то п`яний. Вони допомагали йому сісти в швидку, там його оглянули лікарі і сказали, що відкрита рана живота. Приїхали в лікарню, лікар підтвердив діагноз.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що приблизно півтора роки назад керував тролейбусом за маршрутом Хіммістечко-Центроліт. На зупинці «М`ясокомбінат» до тролейбусу зайшов чоловік і сів на сидіння. Він спочатку не звернув на нього уваги. Пізніше до нього підійшла кондуктор і повідомила, що цьому чоловіку погано і треба викликати «швидку допомогу». Він бачив, що цей чоловік сидів у тролейбусі, зігнувшись та тримався за живіт. Також свідок повідомив, що коли тролейбус під`їжджав до зупинки, то цей чоловік сидів на зупинці, ніхто за ним не гнався.

Свідок ОСОБА_12 повідомила, що працює кондуктором КП «Електроавтотранс». Під ранок 15 лютого 2021 року тролейбус виїхав з депо і на зуп. Табали до тролейбусу зайшов чоловік (вказала на потерпілого). Зайшов звичайно, не швидко і не повільно. В якого на обличчі була підсохша кров, а також в крові були руки. Він спочатку сів посередині тролейбусу, вона до нього боялася підходити задля уникнення конфліктної ситуації. Спостерігаючи за ним, вона бачила, що йому боляче, бо він кривився та корчився. Потім цей чоловік пересів ближче до кабіни водія. Коли тролейбус перебував в центрі міста, біля аптеки, до неї звернувся потерпілий і попросив висадити його біля найближчої лікарні. В подальшому вона викликала зі свого телефону «швидку допомогу» і на кінцевій зупинці по вул. Роменська тролейбус вже чекали працівники поліції та швидка допомога. Працівники поліції і швидкої зайшли до тролейбусу і допомогли вийти з нього потерпілому.

На підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, стороною обвинувачення надано суду наступні докази:

-Протокол огляду місця події від 15.02.2021 третій під`їзд багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , яким зафіксована обстановка 1-го та 2-го поверхів в ході якого вилучено 3 скляні пляшки та 2 недопалки, змив нашарування РБК (т.1 а.п. 74-80, 86);

-Протокол огляду місця події від 15.02.2021 приміщення кабінету приймального відділення першого поверху КНП СОР СЦМР за адресою АДРЕСА_4 , в ході якого вилучено куртку зелену з пошкодженнями та слідами РБК, джинси з РБК, кофта з РБК та пошкодженнями, футболка з РБК та пошкодження, труси, шкарпетки, кросівки, сумка з речами, телефон (т.1 а.п. 81-85, 87);

-Протоколи оглядів предметів від 29.03.2021, яким зафіксовані пошкодження вилученого 15.02.2021 одягу ОСОБА_6 в КНП СОР «ЦМКЛ», а саме куртки темно-зеленого кольору (т.1 а.п. 89), светру (т.1 а.п. 92-93),футболки/фуфайки (т.1 а.п. 94-96);

-Медична карта стаціонарного хворого №1637 КПН СОР «ЦМКЛ» на ім`я ОСОБА_6 , вилучена згідно протоколу тимчасового доступу від 05.03.2021,в якій зафіксовано перебіг лікування потерпілого ОСОБА_6 (т.1 а.п. 124-128);

-Протокол огляду предмету від 29.03.2021, а саме пірочинного ножа, вилученого у ОСОБА_4 (т.2 а.п. 137-140);

-Згідно висновку судово-медичної експертизи №78, у нижньому відділі передньої поверхні фуфайки зліва (в постанові вказана як футболка), яка належить ОСОБА_6 , виявлено два колото - різаних пошкодження №1 та №2, які утворилися від дії плоского колюче-ріжучого знаряддя, яке має середнього ступеню гостроти лезо, дія якого відобразилася на краях пошкодження. Ознаки дії обуха і леза в кінцях пошкоджень неінформативні в результаті сповзання ниток крайових і кінцевих петель в просвіт отворів. Виявлені пошкодження на фуфайці неінформативні і для ідентифікації травмуючого знаряддя за груповими ознаками не придатні. По виявленим пошкодженням на фуфайці визначити, одним чи декількома знаряддями вони заподіяні, не можливо. На представленій на експертизу фуфайці виявлено фонове забруднення слідами заліза. На фуфайці, на краях та стінках пошкоджень №1 та №2, сторонніх включень (слідів деревини, волокон, тощо), не вбачається. (т.1 а.п. 141-146);

-Згідно висновку судово-медичної експертизи №77, на представленій на експертизу куртці, яка належить ОСОБА_6 , виявлені наскрізні та поверхневі ушкодження тканини. В середньому відділі спинки куртки виявлено два різаних пошкодження №1 і №2, які утворились від ріжучої дії плаского знаряддя, що має порівняно гостре лезо, дія якого відобразилась в кінцях та краях ушкоджень. Виявлені ознаки недостатньо повно відображають групові особливості травмуючого знаряддя і для ідентифікації знаряддя не придатні.

В середньому відділі лівої полички куртки виявлено різане пошкодження №3, яке утворилось від ріжучої дії плаского знаряддя, що має порівняно гостре лезо, дія якого відобразилась в кінцях та краях ушкодження. Виявлені ознаки недостатньо повно відображають групові особливості травмуючого знаряддя і для ідентифікації знаряддя не придатні.

Враховуючи направленість та локалізацію пошкодження №2 в середньому відділі спинки куртки та пошкодження №3 в середньому відділі лівої полички куртки, можна припустити, що вони утворилися від однієї травматичної дії.

В нижньому відділі лівої полички куртки (біля нижнього кінця кишені) виявлено різане пошкодження №11, яке утворилось від ріжучої дії плаского знаряддя, що має порівняно гостре лезо, дія якого відобразилась в кінцях та краях ушкодження. Виявлені ознаки недостатньо повно відображають групові особливості травмуючого знаряддя і для ідентифікації знаряддя не придатні.

В середньому відділі лівої полички куртки виявлено два ненаскрізних (підкладка куртки не пошкоджена) колото-різаних пошкоджень №4 і №5, які утворилися від колючо - ріжучої дії плаского клинкового знаряддя-типу ножа, що має відносно гостру різальну кромку - лезо, що відобразилася в краях, нижньо-лівому кінці пошкодження №4 і у верхньо-правому кінці пошкодження №5 та обух з помірно вираженими ребрами, дія якого відобразилася у правому кінці пошкодження №4 і у нижньо-лівому кінці пошкодження №5. Виявлені ознаки пошкоджень №4 та №5 відображають групові особливості клинкового знаряддя типу ножа і придатні для порівняльного дослідження. Індивідуальні ознаки не виражені.

В нижньому відділі лівої полички куртки виявлено п`ять колото-різаних пошкоджень - два наскрізних (№6, №7) та три ненаскрізних (№8, №9, №10), які утворилися від колючо - ріжучої дії плаского клинкового знаряддя-типу ножа, що має колюче-ріжучі властивості і має відносно гостру різальну кромку - лезо, що відобразилася в краях, верхньо-правих кінцях пошкоджень №6, №7, №8, №9, №10 та обух з помірно вираженими ребрами, дія якого відобразилася у нижньо-лівих кінцях пошкоджень №6 №7, №9 №10 і лівому кінці пошкодження №8. Виявлені ознаки пошкоджень №6 - №10 відображають групові особливості клинкового знаряддя типу ножа і придатні для порівняльного дослідження. Індивідуальні ознаки не виражені.

Проведеним експериментально-порівняльним дослідженням встановлено, що колото- різані пошкодження №4 №5, №6, №7, №8, №9, АДРЕСА_5 , виявлені на лівій поличці куртки, були заподіяні клинком №1 складного ножа, представленого на експертизу, або пішим клинком з аналогічними конструктивними особливостями, ступенем гостроти леза,кінця (вістря), властивостями обуха (т.1 а.п. 146а-158);

-Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_6 №79, на підставі даних медичної документації (медичної картки стаціонарного хворого хірургічного відділення Сумської ЦМКЛ), під час знаходження гр. ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Сумської ЦМКЛ з 15 по 22 лютого 2021 р. виявлені тілесні ушкодження: рана передньої черевної стінки зліва, що проникає в черевну порожнину. Дане ушкодження утворилось внаслідок дії гострого предмету з колюче-ріжучими властивостями, про що свідчить його характер, та могло утворитись при нанесенні не менше одного удару ножем або подібним предметом. Характер та локалізація ушкодження виключає можливість його утворення при нанесенні ударів руками, ногами, при падінні з вертикального положення на площину. Вказане тілесне ушкодження було небезпечним для життя і за цією ознакою відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. Зазначене ушкодження могло утворитися в час, вказаний в постанові, що підтверджується даними медичної документації (т.1 а.п. 159-166);

-Згідно висновків додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_6 №204, 205, під час знаходження гр. ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Сумської ЦМКЛ з 15 по 22 лютого 2021 року виявлені тілесні ушкодження: рана передньої черевної стінки зліва, що проникає у черевну порожнину. Дане ушкодження утворилось внаслідок дії гострого предмету з колюче-ріжучими властивостями. Характер та локалізація ушкодження виключає можливість його утворення при нанесенні ударів руками , ногами, при падінні з вертикального положення на площину. Вказане ушкодження могло утворитись при нанесенні удару ножем в живіт зліва, як було продемонстровано потерпілим під час проведення слідчого експерименту. Дане ушкодження утворилось внаслідок дії гострого предмету з колюче-ріжучими властивостями, про що свідчить його характер, та могло утворитись при нанесенні не менше одного удару ножем або подібним предметом. Характер та локалізація ушкодження виключає можливість його утворення при нанесенні ударів руками, ногами, при падінні з вертикального положення на площину. Механізм утворення вказаного ушкодження не був продемонстрований гр. ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту (т.1 а.п. 167-168, 207-208);

-Згідно протоколу пред`явлення потерпілому ОСОБА_6 особи для впізнання за фотознімками від 16.02.2021, останній впізнав ОСОБА_4 , який наніс йому тілесне ушкодження в ході конфлікту (т.1 а.п. 169-173);

-Згідно протоколу пред`явлення свідку ОСОБА_13 особи для впізнання за фотознімками від 16.02.2021, останній впізнав ОСОБА_4 , як особу, яку він підвозив на таксі 15.02.2021 з АДРЕСА_6 на своєму таксі (т.1 а.п. 174-178);

-Протокол затримання ОСОБА_4 16.02.2021 о 12:45 годині, під час якого було проведено особистий обшук (т.1 а.п.179-180);

-Згідно копії Акту про виявлення тілесних ушкоджень від 16.02.2021 у ОСОБА_4 при поміщенні до ІТТ№1 ГУНП виявлено садно в області правого ока, садна на обох кистях (т.1 а.п. 203);

-Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_4 №160, під час огляду гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені тілесні ушкодження: в правій виличній ділянці, в ділянці спинки носа справа, на нижній губі зліва садна смугасті та лінійні розміром 0,1x2 см, 0,3x0,5 см та 0,1x0,7 см вкриті коричневою кіркою вище рівня навколишніх тканин. Дані ушкодження утворилися внаслідок дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, про що свідчить характер ушкоджень, та могли утворитись при нанесенні ударів руками, ногами та подібними предметами. Характер та локалізація ушкоджень виключає можливість їх утворення при падінні з вертикального положення на площину. Виявлені ушкодження знаходяться в місці доступному для спричинення власною рукою. Вказані ушкодження кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження. Зазначені ушкодження могли утворитися в термін, вказаний в постанові, що підтверджується стадією розвитку ушкоджень (т.1 а.п. 204);

-Згідно протоколу слідчого експерименту від 22.02.2021 за участю потерпілого ОСОБА_6 , останній показав по суті обвинувачення, що спілкувалися з ОСОБА_4 про машини і ОСОБА_4 спровокував конфлікт, а саме штовхав його грудьми і руками, таким чином спустилися на вулицю, де ОСОБА_4 ударив його ножем в бік (живіт), від чого він впав на спину, перевернувся на правий бік, закрив голову руками, а ОСОБА_4 продовжував його бити по голові, тулубу і животу ногами, хотів забрати телефон і сумку, однак він зміг вирватися, побіг на зупинку і заскочив у тролейбус (т.2 а.п. 16-22);

-Згідно протоколу слідчого експерименту від 17.02.2021 за участю підозрюваного ОСОБА_4 , останній показав по суті обвинувачення, що спочатку між ними виникла словесна перепалка, потім вони билися кулаками: він пару разів вдарив потерпілого в ніс, а потерпілий вдарив його під око, від чого він присів, дістав ніж і почав ним махати, вважав, що махає по ногам потерпілого, не думав, що міг попасти в нього ножем. Ногами потерпілого не бив (т.2 а.п. 23-28).

Дані, зафіксовані протоколами оглядів предметів від 29.03.2021, а саме ботинок, шкарпеток, трусів (т. 1 а.п. 97-102), речей в сумці/барсетці, що належать ОСОБА_6 (т.1 а.п. 103-119); взуття, куртки сірого кольору, штани, мобільного телефону, сумки з речами що належать ОСОБА_4 (т.1 а.п. 181-202), а також дані, що містяться на диску з камер відеоспостереження ТОВ «ЕКО» від 15.02.2021 (ані ОСОБА_4 ані ОСОБА_6 себе на відеозаписах не впізнали) (т.2 а.п. 29-30) є неналежними доказами, оскільки не підтверджують прямо чи непрямо будь-яких обставин обвинувачення.

Також за клопотанням сторони захисту було призначено комісійну судово-медичну експертизу, висновок №55/2021 якої досліджено в судовому засіданні (т.2 а.п. 194-208).

Так, згідно цього висновку, враховуючи висновок експерта №77 від 29.03.2021 року, при проведенні медико- криміналістичної експертизи куртки ОСОБА_6 виявлено групи пошкоджень куртки різані та колото-різані, частіша яких є наскрізними з ушкодженням усіх шарів куртки, та частина з ушкодженнями тільки верхнього шару. Різані пошкодження утворилися внаслідок ріжучої дії плоского знаряддя, яке має порівняно гостру ріжучу кромку - лезо. Колото-різані пошкодження утворилися від дії колото-ріжучої дії плоского клинкового знаряддя - типу ножа, що має колюче-ріжучі властивості і має відносно гостру ріжучу кромку - лезо та обух з помірно вираженими ребрами.

Кількість ушкоджень та їх локалізація хаотична на різних поверхнях куртки, може вказувати на зміну положення тіла потерпілого відносно клинка знаряддя, що могло відбуватися при переміщенні як тіла потерпілого по відношенню до знаряддя, так і знаряддя (утримуваного нападником) по відношенню до тіла потерпілого. Різані пошкодження куртки могли утворитися при коливальних рухах - тангенційній дії знаряддя з гострою ріжучою кромкою. Для утворення колото-різаних пошкоджень, виявлених на куртці, необхідний поступально-зворотній рух (ззовні всередину та навпаки).

Враховуючи локалізацію та встановлений механізм утворення різаних та колото-різаних пошкоджень на куртці ОСОБА_6 , не можна виключити можливості, спричинення їх за обставин, вказаних та продемонстрованих обвинуваченим ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту від 17.02.2021 року - при розмахуванні (коливальні рухи) правою рукою з ножом вправо та вліво перед потерпілим

Сторона обвинувачення за результатами судового розгляду вважає, що всі надані докази узгоджені, послідовні, логічні, зібрані з дотриманням вимог КПК України, досліджені в судовому засіданні й свідчать про вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Суд, безпосередньо, всебічно, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до наступного висновку.

Так, суд, виходячи з загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, проаналізувавши всі докази в судовому засіданні у даному кримінальному провадженні, враховуючи положення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини за ст. 17 КПК України, а саме, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; положення ст. 62 Конституції України та положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приходить до таких висновків.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинувачених за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальне провадження та постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

До закінчення судового розгляду справи клопотань від учасників процесу, у тому числі і від публічного обвинувача, про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, виклик свідків, не надійшло.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що для вирішення питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення в обов`язковому порядку мають бути встановлені усі елементи складу кримінального правопорушення, зокрема, об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона, а обов`язок доведення наявності вказаних елементів покладається на сторону обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За змістом ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 91 КПК доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Предмет доказування в конкретному кримінальному провадженні, тобто сукупність передбачених кримінальним процесуальним законом обставин, встановлення яких необхідно для вирішення кримінального провадження, залежить від того, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення обвинувачується особа, оскільки кримінальні правопорушення різняться за об`єктом, об`єктивною та суб`єктивною сторонами, суб`єктом. Пред`являючи особі обвинувачення у вчиненні конкретного кримінального правопорушення з кваліфікацією її дій за статтею (частиною статті) Кримінального кодексу, сторона обвинувачення фактично визначає, які обставини вона буде доводити перед судом.

Відповідно до положень ст. 92 КПК України, у кримінальному провадженні обов`язок доказування покладено на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стаття 84 КПК України визначає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно статей 85 та 86 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Стаття 87 КПК України визначає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.

Суд дотримався норм, визначених статтями 10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання всіх учасників процесу суд розглянув відповідно до вимог закону.

При оцінці представлених суду доказів, суд виходить із загальних принципів кримінального судочинства, статей 84, 85, 86, 89 КПК України, практики Європейського суду з прав людини та практики Верховного суду.

Надаючи оцінку доказам, наданим стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд, зазначає наступне.

Вказаний склад злочину, як і будь-який інший, містить обов`язкові елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єктивна сторона, суб`єкт.

Як зазначає Верховний Суд України в своїй постанові від 24 квітня 2014 року у справі № 5-13кс14, умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (стаття 121 ККУ) з об`єктивної сторони, характеризується протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, встановлення причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками. Із суб`єктивної сторони, злочин може бути вчинений із прямим або непрямим умислом (умисна форма вини).

У справі № 672/1589/17 від 25.06.2020 Верховний Cуд вказав, що доктриною кримінального права визнається безспірним, що діяння є злочином лише за умови наявності всіх його ознак, тобто елементів складу кримінального правопорушення.

В даному випадку, суд вважає недоведеним наявність умисної форми вини в діях ОСОБА_4 стосовно спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 з огляду на наступне.

Покази ОСОБА_4 від початку досудового розслідування та до закінчення судового розгляду були послідовними, однаковими, логічними та останній пояснював, що відмахувався ножем горизонтальними рухами, щоб захистити себе, оскільки після декількох ударів в голову (згідно експертизи №160 не менше трьох) у нього потемніло в очах і він присів, і в такому положенні відмахувався, проникаючий поріз трапився випадково, не розуміє як це сталося. Боявся за своє здоров`я та життя, оскільки ОСОБА_6 більший за нього фізично, вищий, був у стані алкогольного сп`яніння та агресивно налаштований через конфліктну ситуацію, не зупинявся та мав намір на продовження бійки, був налаштований рішуче.

В свою чергу, покази ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_4 його переслідував, не пускав, а він тікав від нього в тролейбус, спростовуються показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які пояснювали в судовому засіданні, що коли тролейбус під`їхав до зупинки, на ній перебував чоловік, він був один і за ним ніхто не гнався, зайшов у тролейбус як звичайно, не швидко і не повільно, сів на вільне місце, у нього була підсохша кров на обличчі (що свідчить про те, що минув деякий час після бійки, тобто знову ж таки, за ним не гналися і він деякий час перебував на зупинці), а також руки були в крові (що свідчить про обопільну бійку).

Також покази потерпілого в судовому засіданні відрізняються від показів, наданих ним на слідчому експерименті.

Так, в ході слідчого експерименту потерпілий пояснював, що ОСОБА_4 завдав йому удару ножем на вулиці ззаду, тоді як в судовому засіданні потерпілий вже пояснював, що ОСОБА_4 ударив його ножем в під`їзді будинку (що співпадає з показами ОСОБА_4 та виявленими під час огляду місця події третього під`їзду будинку АДРЕСА_3 від 15.02.2021, слідів РБК).

Крім того, потерпілий так і не зміг впевнено зазначити чи бив він ОСОБА_4 , вказував, що можливо попав йому по обличчю.

Також в судовому засіданні потерпілий вказував, що вжив дуже багато алкоголю, і ця обставина, на переконання суду, може впливати на правильність відтворення та сприйняття ним подій.

Характер та період отримання (згідно висновку експерта №160) виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень на обличчі підтверджують його покази про те, що він отримував удари по голові, внаслідок чого дійсно міг побоюватись за своє здоров`я та життя. Ці тілесні ушкодження свідчать про обопільну бійку. І хоча у ОСОБА_6 не зафіксовано жодним письмовим доказом тілесних ушкоджень на обличчі на підтвердження нанесення ударів кулаками ОСОБА_4 , однак цей факт останній і не заперечував, тому суд його сприймає як обставину, яка ніким не заперечується.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_4 здійснював неодноразові горизонтальні, тобто попереджувальні, рухи ножем як спробу відлякати, зупинити, відмахнутися від ОСОБА_6 . Про що свідчать неглибокі порізи на куртці, відсутні порізи одягу під курткою, окрім пошкодження одягу в місці проникаючого поранення, і такі порізи на верхньому одязі не свідчать про рішучість дій ОСОБА_4 та спрямованість умислу на завдання тяжкого тілесного ушкодження. Також слід врахувати характер одного отриманого ножового поранення ОСОБА_6 (без пошкодження внутрішніх органів).

Ці обставини та позиція ОСОБА_4 про відсутність умислу на спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, на переконання суду заслуговує на увагу, є переконливою, не спростована наданими прокурором доказами.

Поведінка ОСОБА_4 на вулиці (завдання ударів ОСОБА_6 по голові, тулубу тощо) не охоплюється обсягом обвинувачення тому не оцінюється судом в контексті обвинувачення.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в контексті доведення обвинувачення поза розумним сумнівом означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, ОСОБА_4 слід виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а саме відсутня його суб`єктивна сторона,

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.121 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведенням стороною обвинувачення того, що в його діяннях є склад кримінального правопорушення.

Скасувати арешт майна, а долю речових доказів вирішити наступним чином: вилучене майно під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 ; зразок крові та слини ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , змив та контрольний змив з РБК, витяжки зі слідами крові з клинка ножа та змішаними слідами крові та поту з руків`я ножа, витяжки зі слідами слини, змиви з пляшки, 3 скляні пляшки та 2 недопалки знищити; вилучене під час огляду місця події майно за адресою АДРЕСА_4 повернути ОСОБА_6 ; вилучене під час особистого обшуку у ОСОБА_4 майно повернути ОСОБА_4 (т.1 а.п. 86-88, 96, 102, 117-119, 129-136, 139-140, 188, 201-202, т.2 а.п. 145-146); оригінал медичної карти стаціонарного хворого №1637 КПН СОР «ЦМКЛ» на ім`я ОСОБА_6 ; диск з записом з відеокамер спостереження ТОВ «ЕКО» від 15.02.2021 залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження (т.1 а.п. 128, 218-235, т.2 а.п.29-30, 243).

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми.

Суддя ОСОБА_1