н/п 1-кс/953/8650/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001354 від 25.11.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 о 15:44 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «Камаз», р.н. НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_4 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

Зберігання автомобіля «Камаз», р.н. НОМЕР_1 , здійснювати за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 25.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001354 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 24.11.2024 о 15.20 в районі будинку АДРЕСА_2 автомобілем «Камаз», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 заднім ходом відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_5 який внаслідок ДТП загинув на місці події.

24.11.2024 року під час проведення огляду дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Камаз», р.н. НОМЕР_1 був поміщений на зберігання за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_2 автомобіль «Камаз», р.н. НОМЕР_1 знаходиться у постійному користуванні та власності у ОСОБА_4 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вказує прокурор, автомобіль «Камаз», р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою зберігання речових доказів відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобіля «Камаз», р.н. НОМЕР_1 .

Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення автотехнічної експертизи (технічного стану автомобіля), транспортно-трасологічної та авто технічних експертиз, медико-криміналістичних експертиз.

В судове засідання прокурор не з`явилась, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 26.11.2024 до канцелярії суду подала заяву про розгляд даного клопотання без її участі (а.с. 14).

Крім того, в матеріалах клопотання міститься заява від власника автомобіля ОСОБА_4 про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, щодо накладення арешту на його автомобіль не заперечує (а.с. 8).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 25.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001354 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 3).

24.11.2024 у період часу з 17:30 по 19:50 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було виявлено та вилучено автомобіль «Камаз», р.н. НОМЕР_1 (а.с. 4-6).

Клопотання про арешт майна подано до канцелярії суду 25.11.2024 о 15:44 год.(а.с. 1).

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Таким чином, прокурором дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна до суду.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 від 25.11.2024 - автомобіль «Камаз», р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001354 від 25.11.2024 (а.с. 7).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на користування майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Так, вилучене майно, яке зазначено в клопотанні прокурором, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити ремонтування, користування, розпорядження та відчуження автомобілем «Камаз», р.н. НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

З огляду на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001354 від 25.11.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: «Камаз», р.н. НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_4 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання автомобіля «Камаз», р.н. НОМЕР_1 ,визначити відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1