Справа №: 671/2130/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000150 за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Варварівка Совєтського району Автономної Республіки Крим, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, солдата, курсанта навчального взводу навчальної роти 4 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого:

- вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2012 року за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі;

- вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2012 року за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

- вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 01 червня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2019 року за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 02 вересня 2024 року на підставі Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», Указу Президента України - Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» призваний на військову службу під час мобілізації, у військовому званні солдат.

В подальшому солдата ОСОБА_3 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 252 від 02 вересня 2024 року призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 4 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, є день відправлення у військову частину з відповідного районного ( міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки .

Відтак, з моменту мобілізації для проходження військової служби солдат ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Так, солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, солдат ОСОБА_3 мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно з якими кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно з якими військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Так, 13 жовтня 2024 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вступив в словесну суперечку із потерпілим ОСОБА_4 .

В ході даного конфлікту ОСОБА_3 , будучи агресивно налаштованим стосовно потерпілого ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення останньому тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому та бажаючи їх настання, кулаком правої руки наніс не менше двох ударів в ділянку обличчя та один удар в ділянку лівої половини грудної клітки потерпілому ОСОБА_4 .

Внаслідок вищеописаних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в обох навколоочних ділянках, крововиливів під кон`юнктиву обох очей, контузії обох очей слабкого ступеня, садна на лобній та скроневій ділянці справа та крововиливу верхньої частини лівої половини грудної клітки, які за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_4 подав заяву про розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні за його відсутності, про що подав відповідну заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_5 .

Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України правильно, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд, керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставину, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, за даними облікової документації у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_3 на обліку не перебуває, а отже є осудним.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, раніше судимий.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381-382 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1