УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року місто Київ

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність начальника СУ ФР ГУ ДФС у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000491 (справа № 761/42508/21),

установив:

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність начальника СУ ФР ГУ ДФС у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000491, (справа № 761/42508/21).

Слідчий суддя ОСОБА_3 подала заяву про самовідвід від розгляду зазначеної скарги.

В обґрунтування своєї заяви про самовідвід, слідчий суддя ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_5 є автором публікацій на сайті громадської організації «Україна проти свавілля чиновників» «ІНФОРМАЦІЯ_1 », в яких містяться посилання на відео в YouTube. У зазначених публікаціях та відеозверненнях в «YouTube» ОСОБА_4 , у зв?язку з прийнятими судовими рішеннями, закликає до насильства щодо суддів Шевченківського районного суду міста Києва, у тому числі і відносно неї, цілеспрямовано створює негативний образ суддів та використовує різні образливі висловлювання, використовуючи публічно такі твердження: «... дебіл, судді-дебіли, тварюки». У зв`язку з чим у неї сформувалась стійка антипатія, яка ставить під сумнів неупереджений розгляд нею проваджень, де стороною є зазначена особа. На підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України заявлено самовідвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2024 зазначену заяву розподілену на суддю ОСОБА_1 01.08.2024 заяву разом зі справою № 761/42508/21 передано судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

Учасники у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату та час судового розгляду завчасно та належним чином.

Суддя ОСОБА_3 у своїй заяві про самовідвід просила проводити розгляд справи за її відсутності у зв`язку із зайнятістю.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду заяви фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши заяву слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід, скаргу та долучені до неї матеріали, дійшов до такого висновку.

Положеннями ст. ст. 75, 76 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, та обставин за яких суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні серед яких: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У кожному кримінальному провадженні незалежність і об`єктивність слідчого судді забезпечується, серед іншого, закріпленням загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Згідно з п.п. 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XI чергового з`їзду суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно зі ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Заяви про відвід (самовідвід) під час судового провадження подаються до початку судового розгляду.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватись присяги судді та правил суддівської етики.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що скаржник ОСОБА_4 своїми діями у публічному просторі припускається поведінки, яка, сама по собі об`єктивно свідчить про наявність обставин, які у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 у цьому судовому провадженні.

З огляду на наведене, з метою дотримання принципів об`єктивності та неупередженості при розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність начальника СУ ФР ГУ ДФС у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000491 (справа № 761/42508/21), вважаю необхідним визнати самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 75, 77, 80, 81, 369-371 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Заяву слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність начальника СУ ФР ГУ ДФС у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000491 (справа № 761/42508/21) - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність начальника СУ ФР ГУ ДФС у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000491 (справа № 761/42508/21).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6