Справа № 128/4197/24
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» на засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 20.03.2024 за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, зміненого ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.05.2024 на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, якою за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарань за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 01.07.2021 і вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.02.2024, визначено осаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі,

про перегляд ст. 185 КК України та приведення вироку у відповідність чинному кримінальному закону,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» щодо засудженого ОСОБА_4 про перегляд ст. 185 КК України та приведення вироку у відповідність чинному кримінальному закону, у зв`язку з набранням законної сили Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Представник ДУ «Стрижавська ВК (№81)» та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, відповідно до яких судове засідання просять проводити у їх відсутність.

Прокурор в судовому засіданні просив подання задовольнити, враховуючи вартість викраденого майна на час вчинення злочину, та врахувати відбуте покарання за злочин, який не підпадає під декриміналізацію.

Вивчивши подання установи виконання покарань, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 20.03.2024, яким за ч. 1 ст. 185 КК України засуджений до 2 років обмеження волі, ч. 1 ст. 357 КК України - до 1 року обмеження волі, ч. 2 ст. 185 КК України - до 3 років позбавлення волі, ч. 3 ст. 185 КК України - до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.02.2024 призначено остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.05.2024 на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарань за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 01.07.2021 і вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.02.2024, призначено покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. В строк відбування покарання зараховано повністю відбуте покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 01.07.2021 на підставі ст. 72 КК України, та частково відбуте покарання за вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.02.2024.

Так, вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.02.2024, ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. В строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 17.10.2023 по 13.04.2024.

Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 01.07.2021 ОСОБА_4 засуджено за ст. 126-1 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 71, 81 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05.11.2019 та остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі. Звільнився 24.03.2023 по закінченні відбування покарання.

Зазначеними вироками в частині застосування ст. 185 КК України встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення: за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 20.03.2024, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, 18.04.2021 на суму 910 грн, дії щодо вчинення крадіжки грошових коштів з банківських карток протягом 27.07.2021 - 02.08.2021 та 31.07.2021 - 01.08.2021, на загальну суму 5 237, 40 грн, були кваліфіковані судом без вказівки на повторність та його визнано винним за даним епізодом за ч. 1 ст. 185 КК України, та дії, вчинені 06.09.2021 на суму 780 грн були кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України;

за вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.02.2024, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, 16.10.2023 на суму 1 295, 50 грн.

Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року (далі по тексту Закон України № 3886-ІХ), до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0, 5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0, 5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Тобто крадіжка майна, вартість якого не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з 09.08.2024 не є кримінальним правопорушенням.

Згідно п. 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, сума податкової соціальної пільги встановлена в розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 01.01.2021 становив 2 270 грн, а станом на 01.01.2023 становив 2 684 грн, в зв`язку з чим відповідальність за дії ОСОБА_4 на суму 910 грн, на суму 780 грн, у 2021 році та на суму 1 295, 50 грн, у 2023 році, на час розгляду подання передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024, справа № 128/1566/21, зроблено правовий висновок, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Оскільки відповідно до вироку Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.02.2024ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яким завдано матеріальну шкоду в розмірі 1 295, 50 грн, що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку, враховуючи Закон України № 3886-ІХ, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного за цим вироком.

Крім цього, суд враховує, що призначене покарання вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 01.07.2021 за ст. 126-1, 71 КК України, є таким, що повністю відбуте, а за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 20.03.2024 ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання, призначеного за ч. 2 ст. 185 КК України, та ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки даними кримінальними правопорушеннями завдано матеріальну шкоду в розмірі, що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку, враховуючи Закон України № 3886-ІХ.

В зв`язку з цим ОСОБА_4 слід вважати таким, що засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, за ч. 1 ст. 357 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК україни за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що було застосовано вироком суду, остаточне покарання, яке підлягає застосуванню до засудженого слід вважати таким, що становить 2 роки обмеження волі, без застосування ч. 4 ст. 70 КК України в частині вироку Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.02.2024, в зв`язку з декриміналізацією діянь.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для подальшого відбуття засудженим покарання суд враховує, що він був затриманий 17.10.2023, а тому із застосуванням ст. 72 КК України вважається таким, що повністю відбув покарання у виді двох років обмеження волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Також суд звертає увагу, що згідно ч. 6 ст. 539 КПК України, за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Оскільки звільнення від відбування покарання в зв`язку з усуненням караності діяння, за яке особа засуджена вироком суду, та повним відбуттям покарання за іншими діяннями, ч. 6 ст. 539 КПК України не передбачено як підстава для зупинення виконання ухвали суду, суд вважає, що ухвала підлягає негайному виконанню.

Враховуючи наведене вище, оскільки відповідно до вироку Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.02.2024, зач. 4 ст. 185 КК України, вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 20.03.2024, який було змінено ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.05.2024, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання в зв`язку з усуненням караності діяння, за які він засуджений, а покарання за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України засуджений повністю відбув, тому ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню від подальшого відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 5, 74 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 20.03.2024, який було змінено ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.05.2024, в частині покарання, призначеного за ч. 2 ст. 185 КК України, та ч. 3 ст. 185 КК України, та за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, а саме вироку Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.02.2024, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 20.03.2024, який було змінено ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.05.2024.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 20.03.2024, який було змінено ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.05.2024, за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, ч. 1 ст. 357 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК україни за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання вважати таким, що становить 2 роки обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати покарання, повністю відбуте за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 01.07.2021, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України. В строк відбування покарання врахувати строк з часу затримання, а саме 17.10.2023, та звільнити з державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» в зв`язку з повним відбуттям покарання за даним вироком.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» негайно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для виконання начальнику державної установи Стрижавська виправна колонія (№ 81).

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: