ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області кримінальні провадження №0000042 від 08.06.2022 та №0001801 від 16.06.2023 про обвинувачення: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

23.08.2005 вироком Рівненського міського суду за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 105 КК України звільненого від відбування покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків на строк 3 роки;

05.09.2009 вироком Рівненського міського суду за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, звільненого 22.08.2011 з Полицької виправної колонії на підставі постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 12.08.2011 на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію від 08.07.2011 року»;

01.02.2012 вироком Рівненського міського суду за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

02.03.2012 вироком Рівненського міського суду за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, шляхом поглинання призначеного покарання, покаранням за попереднім вироком від 01.02.2012, остаточно до позбавлення волі строком на 4 роки;

07.05.2012 вироком Рівненського міського суду за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань із вироком Рівненського міського суду від 02.03.2012, до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, 01.12.2015 звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку із відбуттям покарання;

04.06.2021 вироком Рівненського міського суду за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 395 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, 29.07.2021 звільненого з Рівненського СІ за відбуттям строку покарання;

08.07.2024 вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим, призначеним вироком Рівненського міського суду від 04.06.2021, до позбавлення волі на строк 5 років. В строк покарання зараховано покарання повністю відбуте за вироком Рівненського міського суду від 04.06.2021, та звільненого за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ :

23 травня 2022 року, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_9 , проходячи по вул. Набережна в м. Рівне побачив раніше незнайомого ОСОБА_11 із дівчиною, після чого підійшов до нього та почав вимагати пояснення, чому він гуляє із вказаною дівчиною та попросив показати їхню переписку в мобільному телефоні. Побачивши в руках у ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 5 2/16 GB» у ОСОБА_9 , раптово виник злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_9 застосовуючи обман лише як спосіб доступу до майна, під приводом подивитися СМС-переписку, попрохав у потерпілого ОСОБА_11 його мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 5 2/16 GB», достовірно знаючи, що повертати телефон не збирається, на що потерпілий надав свою згоду, не підозрюючи істинні наміри та передав ОСОБА_9 свій мобільний телефон. В подальшому 23.05.2022 приблизно о 20:00 год., ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_12 від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ на всій території України та який в подальшому продовжено, усвідомлюючи, що його дії носять очевидний характер для потерпілого ОСОБА_11 , отримавши від потерпілого мобільний телефон, незаконно заволодів ним, тим самим, відкрито викрав належний останньому мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 5 2/16 GB», вартістю 1750 гривень. Після фактичного заволодіння викраденим майном, ОСОБА_9 , пройшов із потерпілим до парку неподалік залізничного вокзалу, що знаходиться в АДРЕСА_3 , під приводом знайти місце для того щоб зарядити мобільний телефон, та 23.05.2022 приблизно о 20:00 год., на прохання потерпілого повернути належне йому майно, відмовився повертати мобільний телефон і продовжував утримувати його в себе. В подальшому, погрожуючи потерпілому застосуванням насильства, змусив його залишити місце події та йти за місцем проживання, а сам розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_11 майнову шкоду в розмірі 1750 гривень.

Крім того, 16 червня 2023 року, о 21 год. 24 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу бізнес-центру «Політон», за адресою: АДРЕСА_4 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку вчинюваних ним дій, на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли під час словесного конфлікту, умисно завдав один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_13 , внаслідок чого потерпілий впав на землю, вдарившись головою об бруківку, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді забою-компресії головного мозку важкого ступеня з гострою субдуральною гематомою правої гемісфери головного мозку та наявністю перелому основи черепа через піраміду скроневої кістки зліва поєднаної із зовнішнім ушкодженням - забоєм потиличної ділянки зліва, ускладненої отогематоліквореєю зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Кримінальна відповідальність за злочини, у вчиненні яких ОСОБА_9 визнається винуватим, передбачена ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 186 КК України, не визнав. З приводу викрадення у ОСОБА_11 мобільного телефону пояснив, що 23.05.2022 він разом з ОСОБА_14 гуляли поблизу залізничного вокзалу, що за адресою АДРЕСА_3 . Там вони зустрілись зі своїми знайомими ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , разом з ними були дівчина на ім`я « ОСОБА_17 » та ОСОБА_11 . ОСОБА_18 сказала, що ОСОБА_11 писав їй непристойні повідомлення інтимного характеру. Він сказав ОСОБА_11 дати свій телефон, на що останній погодився та добровільно дав йому телефон. Мобільний був розряджений, тому вони всі разом пішли в сторону річки Устя до кафе «Венеція», щоб підзарядити телефон. Вказує, що він мав повернути телефон ОСОБА_11 після того як видалить непристойні повідомлення. Зазначає, що не погрожував ОСОБА_11 ножем чи будь-яким іншим чином, потерпілий добровільно віддав телефон. Вони не змоги зарядити телефон, тому він залишив його в себе. Після цього вони розійшлись, телефон він забрав додому. Стверджує, що мав намір повернути телефон ОСОБА_11 . На наступний день він мав їхати на суд в м. Київ, йому були потрібні гроші, тому віддав телефон ОСОБА_15 , який здав його до ломбарду. Отримані гроші він витратив на свої потреби. Мав намір викупити телефон з ломбарду та повернути його ОСОБА_11 , однак не зробив цього. З потерпілим більше не зустрічався. Свою вину визнає частково, вважає, що він вчинив шахрайство, оскільки заволодів мобільним телефоном шляхом обману. З приводу нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 вказав, що 16.06.2023 близько 21 години повертався додому. Поблизу бізнес-центру «Політон», за адресою АДРЕСА_4 він попросив у потерпілого ОСОБА_13 підкурити. В ході спілкування у них виник словесний конфлікт. Потерпілий був випивший, однак впевнено тримався на ногах. У відповідь на слова потерпілого він лише штовхнув його. Стверджує, що не бив ОСОБА_13 , не мав умислу спричинити тілесні ушкодження. Від поштовху потерпілий впав. Після цього він залишився на місці події, надавав допомогу потерпілому, дочекався приїзду швидкої та поліції. Вважає, що його дії повинні бути кваліфіковані за ст. 128 КК України, оскільки травми потерпілий ОСОБА_13 отримав від падіння, а не від безпосереднього нанесення тілесних ушкоджень. Просить його суворо не карати.

Незважаючи на заперечення вини обвинуваченим ОСОБА_9 за фактом викрадення мобільного телефону потерпілого ОСОБА_11 , його винуватість за цим епізодом підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів:

- допитаний в залі суду потерпілий ОСОБА_11 показав, що в мережі Інтернет познайомився з дівчиною на ім`я ОСОБА_17 та протягом деякого часу спілкувався з нею. 23.05.2022 вони домовилися зустрітися поблизу залізничного вокзалу в м. Рівне. Близько 18:00 год. ОСОБА_11 підійшов до скверу перед залізничним вокзалом, де також були друзі ОСОБА_17 . ОСОБА_9 сказав, що ОСОБА_17 його дівчина, а він з ним розбереться. Після цього ОСОБА_9 , сказав йому дати мобільний телефон та показати переписку. Він дістав та передав свій мобільний телефон марки «Хіаоmі» з абонентським номером « НОМЕР_1 », однак телефон був розряджений. Тоді ОСОБА_9 сказав, що потрібно піти його зарядити. Після цього вони всі разом пішли в сторону річки до вул. Набережна. Там ОСОБА_9 поводив себе зухвало, ображав його, кілька разів діставав розкладний ніж та махав ним перед ним, сказавши що «поріже». На запитання ОСОБА_11 чи може він забрати свій мобільний телефон, ОСОБА_9 відповів, щоб той швидше йшов звідти, а один зі знайомих проведе його, щоб знати де він живе. Також ОСОБА_9 сказав, що він може «викупити» свій мобільний телефон, якщо назбирає 5000 грн. за п`ять днів. Він злякався та пішов з місця події.

- свідок ОСОБА_16 суду показала, що 23.05.2022 вона перебувала біля залізничного вокзалу в м. Рівне, куди також підійшли ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , а також дівчина на ім`я « ОСОБА_17 » та ОСОБА_11 . ОСОБА_17 сказала, що ОСОБА_11 писав їй непристойні смс-повідомлення, після чого ОСОБА_9 сказав потерпілому, щоб той дав свій мобільний телефон. Мобільний телефон був розряджений, тому вони всі разом пішли в сторону річки Устя до кафе, щоб підзарядити телефон. ОСОБА_9 та ОСОБА_15 з мобільним телефоном пішли до кафе «Венеція», а потім повернулися до них. ОСОБА_9 дістав з сумки через плече ножа та почав ним погрожувати ОСОБА_11 , сказав, що «поріже» його. ОСОБА_11 виглядав наляканим і просив повернути мобільний телефон. Це все відбувалося поруч біля неї, не більше 4 метрів, тому вона чула слова ОСОБА_9 . Всі інші були теж при цьому присутні, однак не погрожували потерпілому, всі дії робив ОСОБА_9 . Через деякий час вона, ОСОБА_14 та ОСОБА_9 пішли, а ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_11 залишалися поблизу річки. Вся ситуація тривала близько двох годин. Весь цей час телефон потерпілого був у ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та вона пішли разом на вул. Богоявленська в м. Рівне, де ОСОБА_9 сказав зачекати його. Вони зачекали кілька хвилин, однак ОСОБА_9 так і не повернувся. Через деякий час після події вона бачила ОСОБА_14 і він говорив, що ОСОБА_9 залякував його, щоб той не давав ніяких показань щодо нього, інакше будуть проблеми.

- допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_14 вказав, що 23.05.2022 він, ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також дівчина на ім`я ОСОБА_17 із ОСОБА_11 гуляли поблизу залізничного вокзалу в м. Рівне. Вони перебували поблизу платформи зупинки громадського транспорту. ОСОБА_17 сказала, що ОСОБА_11 писав їй непристойні смс-повідомлення, після чого ОСОБА_9 сказав ОСОБА_11 , щоб той дав свій мобільний телефон. ОСОБА_9 забрав із рук ОСОБА_11 мобільний телефон, однак він був розряджений, тому вони всі разом пішли в сторону річки Устя до кафе, щоб підзарядити телефон. ОСОБА_9 та ОСОБА_15 з мобільним телефоном пішли до кафе «Венеція», а потім повернулися до інших до річки. Коли вони повернулися, ОСОБА_9 дістав ножа та почав ним розмахувати перед потерпілим, погрожувати ОСОБА_11 , сказав, що «поріже» його. Потерпілий виглядав наляканим і просив повернути мобільний телефон, однак ОСОБА_9 телефон не повернув. Всі інші були теж при цьому присутні, однак не погрожували потерпілому. Через деякий час вони всі розійшлися. Вказав, що після події ОСОБА_9 почав залякувати його, щоб той не давав ніяких показань щодо нього, інакше будуть проблеми.

- свідок ОСОБА_19 суду показав, що 23.05.2022 він зустрівся поблизу залізничного вокзалу в м. Рівне із ОСОБА_9 , де також було дві дівчини, а також два хлопця. Одна із дівчат сказала, що присутній ОСОБА_11 писав їй непристойні смс-повідомлення, після чого ОСОБА_9 сказав ОСОБА_11 , щоб той віддав свій мобільний телефон. Потерпілий погодився, віддав свій телефон, та просив, щоб ніхто не звертався до поліції. Свідок вказав, що у ОСОБА_9 при собі був ніж, який він дістав з кармана та тримав у руках перед ОСОБА_11 . Через деякий час вони всі разом пройшлися до річки, а після цього ОСОБА_9 сказав ОСОБА_11 йти додому. Він провів потерпілого додому, після чого повернувся до ОСОБА_9 . На наступний ранок 24.05.2022 він на прохання ОСОБА_9 здав до ломбарду мобільний телефон ОСОБА_11 на свої документи, оскільки в ОСОБА_9 не було паспорта. Грошові кошти він передав ОСОБА_9 .

Показання вказаних потерпілого та свідків є чіткими, послідовними та дають змогу відтворити всі обставини кримінального правопорушення, які були до, на момент та після його вчинення. Немає в суду обґрунтованих підстав вважати, що останні оговорюють обвинуваченого, оскільки в суді не було встановлено таких об`єктивних причин, а їхні показання повністю узгоджуються між собою та відповідають й іншим доказам у справі, зокрема і показанням самого обвинуваченого. Певні неточності в показаннях потерпілого та свідків щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, не є істотними та такими, які б свідчили про їхню неправдивість в загальному, такі показання є належними доказами в розумінні ст. 85 КПК України.

Також винуватість ОСОБА_9 підтверджується:

- даними заяви від 27.05.2022, з якої вбачається, що попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_11 просить притягнути до відповідальності невідому йому особу, яка 23.05.2022 в АДРЕСА_5 , шахрайським шляхом, під приводом подивитись мобільний телефон заволодів його телефоном марки «Хіаоmі Redmi 5 2/16 GB» imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 (а.к.п. 120).

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.06.2022, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_11 заявив, що серед пред`явлених йому для впізнання зображень 4-х чоловіків впізнав фото із зображенням ОСОБА_9 , який 23 травня 2022 року близько 20:00 год. перебуваючи неподалік залізничного вокзалу, що в м. Рівне, вул. Привокзальний майдан, відкрито забрав мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 5» та погрожував предметом зовні схожим на ніж (а.к.п. 129-132).

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 10.06.2022, з відеозаписом до нього, при проведенні якого потерпілий ОСОБА_11 дав показання про обстановку та події, що стосуються викрадення його мобільного телефону, що мало місце 23.05.2022 року по АДРЕСА_3 (а.к.п. 133-136).

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2022, в ході проведення якого свідок ОСОБА_15 заявив, що серед пред`явлених йому для впізнання зображень 4-х чоловіків впізнав фото із зображенням ОСОБА_9 , який 23 травня 2022 року близько 20:00 год. по АДРЕСА_3 заволодів мобільним телефоном ОСОБА_11 (а.к.п. 162-165).

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2022, в ході проведення якого свідок ОСОБА_14 заявив, що серед пред`явлених йому для впізнання зображень 4-х чоловіків впізнала фото із зображенням ОСОБА_9 , який 23 травня 2022 року близько 20:00 год. по АДРЕСА_3 заволодів мобільним телефоном ОСОБА_11 (а.к.п. 173-176).

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.06.2022, в ході проведення якого свідок ОСОБА_16 заявила, що серед пред`явлених їй для впізнання зображень 4-х чоловіків впізнала фото із зображенням ОСОБА_9 , який 23 травня 2022 року близько 20:00 год. по АДРЕСА_3 заволодів мобільним телефоном ОСОБА_11 (а.к.п. 181-184).

- даними висновку судової товарознавчої експертизи від 16.06.2022 № СЕ-19/118-22/5268-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефона «Xiaomi Redmi 5 2/16 GB» станом на 23 травня 2022 року, могла становити 1750,00 грн. (а.к.п. 144-149).

- даними довідки Управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Рівненській області, в якій опрацьовано інформацію про з`єднання абонентських номерів рухомого (мобільного) зв`язку ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 (номер телефону ОСОБА_11 ), НОМЕР_4 (номер телефону ОСОБА_9 ). Номер телефону ОСОБА_9 23.05.2022 фіксувався базовими станціями операторів зв`язку по вул. Пирогова, Привокзальний майдан, вул. Шевченка, вул. Дубенська, вул. Хмільна із 15:25 год. по 19:51 год. О 20:34 номер телефону фіксувався по АДРЕСА_6 . В подальшому відмічено рух мобільного терміналу, зокрема фіксувався по вул. Небесної сотні, вул. Набережна, вул. Кавказька з 21:15 по 22:14 год., а з 22:48 год. по вул. Гагаріна, 16-Б. Номер телефону ОСОБА_11 23.05.2022 фіксувався базовими станціями операторів зв`язку по АДРЕСА_7 , із 18:07 год. по 22:33 год. 24.05.2022 о 07:09 год. номер телефону фіксувався по АДРЕСА_8 (тобто поблизу місця проживання ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_9 (а.к.п. 247-257).

- з листа наданою ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» і компанія» на запит слідчого про надання інформації вбачається, що мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5 2/16 GB» заклав у якості заставного майна при отриманні фінансового кредиту ОСОБА_15 24.05.2022 о 10:29 год., адреса відділення АДРЕСА_10 (а.к.п. 157, 167-168).

Так, стосовно заперечень обвинуваченим ОСОБА_9 вчинення ним саме грабежу відносно потерпілого ОСОБА_11 , оскільки, останній сам добровільно дав йому свій мобільний телефон для видалення переписки, а тому такі дії мають бути кваліфіковані за ст. 190 КК України, суд зазначає наступне.

Виходячи з положень статті 186 КК, грабіж це відкрите викрадення чужого майна. При цьому, викрадення вважається відкритим, якщо воно вчинюється у присутності власника майна або особи, у віданні чи під охороною якої перебуває майно, і винний усвідомлює, що ці особи розуміють сутність його злочинних дій. Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном.

Поряд з наведеним, відповідно до положень статті 190 КК шахрайство це заволодіння майном або набуття права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживання його довірою. Отже, предметом шахрайства є як чуже майно, так й право на нього. З об`єктивної сторони шахрайство полягає в протиправному заволодінні чужим майном, в набутті права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживання його довірою. При цьому, обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності або обов`язковості передачі йому майна чи права на нього. Особливістю шахрайства є те, що винний заволодіває чужим майном шляхом спонукання самого потерпілого до передачі йому майна чи уступки права на майно.

Тобто, при шахрайстві потерпілий, будучи введеним в оману, сам добровільно передає винному майно чи право на нього. При цьому, на відміну від відкритого викрадення майна (грабежу), закінченим шахрайство вважається з моменту фактичного одержання винним майна чи права на нього.

Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. При цьому обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

За роз`ясненнями в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.

Судом встановлено, що хоча потерпілий ОСОБА_11 спочатку нібито добровільно передавав свій мобільний телефон внаслідок обману з боку обвинуваченого, однак у подальшому просив повернути своє майно, отже ОСОБА_9 , незважаючи на вимогу потерпілого повернути належний йому мобільний телефон, усвідомлюючи суспільно небезпечний та відкритий характер своїх дій, телефон не повернув та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, залишивши у себе, з подальшим залишенням місця події та здачею викраденого телефону в ломбард. Тож обман потерпілого у конкретному випадку був лише способом доступу до чужого майна, вилучаючи яке у присутності потерпілого, обвинувачений розраховував на те, що його дії не будуть сприйматися ним як протиправні.

Оскільки обман або зловживання його довірою за таких обставин не є способом неправомірного вилучення чужого майна, то вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не може утворювати шахрайства, отже в даному випадку дії ОСОБА_9 , спрямовані на заволодіння чужим майном, які були розпочаті ним як шахрайські, після викриття їх ОСОБА_11 , який усвідомлював протиправність вчинюваних щодо нього дій та намагався повернути свій мобільний телефон, мають кваліфікуватися саме як відкрите викрадення чужого майна.

Підстав для кваліфікації дій ОСОБА_9 за ст. 356 КК України як самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, суд не знаходить.

За таких обставин, суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (гарбіж), вчиненими повторно, в умовах воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України.

По епізоду заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_13 винуватість ОСОБА_9 підтверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який пояснив суду, що 16.06.2023 після роботи він зустрівся зі знайомими та вони розпивали спиртні напої неподалік бізнес-центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_4 . Був випивший, але не п`яний. Після цього він нічого не пам`ятає, лише що прийшов до тями в лікарні. У зв`язку із черепно-мозковою травмою він не пам`ятає жодних обставин події, тому нічого не може повідомити. Тривалий час проходив лікування і досі скаржиться на головні болі. Вказав, що не має претензій до ОСОБА_9

- свідок ОСОБА_20 , вказала, що 16.06.2023 у вечірній час доби вона стояла на зупинці громадського транспорту «Політон» за адресою: АДРЕСА_4 . На зупинці вона бачила кількох чоловіків, які розмовляли на підвищених тонах, серед них був обвинувачений ОСОБА_9 . В якийсь момент ОСОБА_9 розпилив газовим балончиком в лице іншому чоловіку. Після цього вона дістала мобільний телефон та почала знімати події, паралельно спостерігаючи за всім. Вона побачила, як ОСОБА_9 підійшов до чоловіка, якому перед цим розпилив в очі балончик, і який стояв ближче до дороги, та несподівано наніс йому сильний удар рукою в голову. ОСОБА_9 наніс потерпілому саме удар, а не поштовх. Від удару потерпілий ОСОБА_13 впав на землю та вдарився головою об бруківку. Вона бачила, що з голови та вуха потерпілого іде кров. Після падіння потерпілого ОСОБА_9 присів біля нього та допомагав йому. Події були зафіксовані нею на камеру телефону та долучено до матеріалів справи.

- допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_21 вказав, що 16.06.2023 у вечірній час доби він стояв на зупинці громадського транспорту «Політон» за адресою: АДРЕСА_4 . На зупинці він бачив кількох чоловіків, які розмовляли на підвищених тонах, серед них були потерпілий ОСОБА_13 та обвинувачений ОСОБА_9 . Не бачив момент нанесення потерпілому удару, лише почув глухий звук і вже потім побачив, що потерпілий лежить на асфальті в крові та не рахується. ОСОБА_9 присів біля потерпілого та допомагав йому.

Також винуватість ОСОБА_9 підтверджується:

- з повідомлення на лінію 102 вбачається, що о 21 год. 32 хв. 16.06.2023 надійшло повідомлення, що поблизу 12 школи зі сторонни «Політону» невідомі особи нанесли тілесні ушкодження (а.к.п. 10 т. 2).

- з повідомлення з органу охорони здоров`я на лінію 102 вбачається, що о 22 год. 31 хв. 16.06.2023 ШМД доставлений в приймальне відділення ЦМЛ, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель. АДРЕСА_11 . Діагноз: ЗЧМТ, перелом основи черепа. Тілесні ушкодження отримав після бійки (а.к.п. 11).

- даними протоколу огляду місця події з ілюстрованою фототаблицею від 16.06.2023 з якого вбачається, що місцем огляду являється відкрита ділянка місцевості, а саме зупинка громадського транспорту поблизу бізнес-центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », по АДРЕСА_4 . На вказаному місці наявні дві особи чоловічої статі, перший з яких назвався гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жит. АДРЕСА_2 , та інший назвався гр. ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жит. АДРЕСА_12 . Поряд з вказаними особами на бруківці наявна речовина бурого кольору у вигляді калюжі розміром приблизно 25х12 см. (а.к.п. 12-16 т. 2)

- даними протоколу огляду речей з оптичним диском від 17.06.2023, а саме мобільного телефону «HUAWEIY9S», який добровільно наданий для огляду свідком ОСОБА_20 , де виявлено відеозапис подій (спричинення тілесних ушкоджень), що мало місце 16.06.2023 приблизно о 21:25 год. на зупинці громадського транспорту біля ТЦ «Політон», за адресою м. Рівне, вул. Київська, 21) (а.к.п. 48-50).

- даними протоколу огляду речей, в подальшому визнаного речовим доказом, від 22.07.2023, а саме оптичного диску марки «Acent 4,7 Gb» на якому міститься відеофайл «IMG_2430», а саме відеозапис подій (спричинення тілесних ушкоджень, що мало місце 16.06.2023 приблизно о 21:25 год. на зупинці громадського транспорту біля ТЦ «Політон», за адресою м. Рівне, вул. Київська, 21), який виявлений під час огляду мобільного телефону ОСОБА_20 . На відео зафіксовано, що на зупинці громадського транспорту (біля ТЦ «Політон», за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 21), ближче до дороги знаходиться чоловік, одягнений у світлі кросівки, сині джинсові шорти, світлу куртку, на голові має капюшон, та при собі має рюкзак - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Ближче до зупинки громадського транспорту знаходиться чоловік, одягнений у чорні кросівки, сині джинсові шорти, чорну кофту (куртку) - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 підходить до ОСОБА_13 , та стоячи напроти нього наносить йому один удар кулаком правої руки по обличчю, від якого ОСОБА_13 впав головою назад на бруківку та в подальшому перебував у положенні лежачи на бруківці обличчям до верху. В подальшому, після нанесення удару кулаком руки ОСОБА_9 продовжив рух в сторону свідка ОСОБА_20 . Після падіння ОСОБА_13 , ОСОБА_9 проходив декілька кроків в сторону свідка ОСОБА_20 , яка здійснює відео зйомку та зупиняється, а далі йде назад (в сторону, де лежить ОСОБА_13 ) (а.к.п. 51-59).

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів з описом від 13.07.2023, під час якого у КНП «Центральна міська лікарня» РМР вилучено медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за час лікування останнього (а.к.п. 67-68 т. 2).

- даними висновку судово-медичної експертизи № 579 від 24.07.2023, відповідно до якого на підставі даних медичних документах ОСОБА_13 лікарями відмічені такі тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма у вигляді забою-компресії головного мозку важкого ступеня з гострою субдуральною гематомою правої гемісфери головного мозку та наявністю перелому основи черепа через піраміду скроневої кістки зліва поєднана із зовнішнім ушкодженням - забоєм потиличної ділянки зліва, ускладнена отогематоліквореєю зліва. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися незадовго до поступлення потерпілого в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 16 червня 2023 року, в даному випадку розглядаються в єдиному механізмі виникнення і, в сукупності згідно п.2.1.3."б," "в" "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95р. № 6, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Найбільш ймовірно, дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту в тому числі з попередньо наданим прискоренням (удар, поштовх), на тупу обмежену виступаючу чи переважаючу поверхню з контактуванням потиличною ділянкою голови зліва (а.к.п. 71-73).

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2023, в ході проведення якого свідок ОСОБА_20 заявила, що серед пред`явлених їй для впізнання зображень 4-х чоловіків впізнала фото із зображенням ОСОБА_9 , який наніс тілесні ушкодження ОСОБА_13 16 червня 2023 року приблизно о 21:25 год. на зупинці громадського транспорту біля ТЦ «Політон», за адресою м. Рівне, вул. Київська, 21 (а.к.п. 83-85).

- даними протоколу проведення слідчого експерименту шляхом відтворення дій, остановки та обставин події від 21.07.2023, з ілюстративною таблицею до нього, при проведенні якого свідок ОСОБА_20 дала показання про обстановку та події, що стосуються нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , що мало місце 16 червня 2023 року приблизно о 21:25 год. на зупинці громадського транспорту біля ТЦ «Політон», за адресою м. Рівне, вул. Київська, 21 (а.к.п. 85-92).

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2023, в ході проведення якого свідок ОСОБА_21 заявив, що серед пред`явлених йому для впізнання зображень 4-х чоловіків впізнав фото із зображенням ОСОБА_9 , який наніс тілесні ушкодження ОСОБА_13 16 червня 2023 року приблизно о 21:25 год. на зупинці громадського транспорту біля ТЦ «Політон», за адресою м. Рівне, вул. Київська, 21 (а.к.п. 98-100).

- даними протоколу проведення слідчого експерименту шляхом відтворення дій, остановки та обставин події від 21.07.2023, з ілюстративною таблицею до нього, при проведенні якого свідок ОСОБА_21 дав показання про обстановку та події, що стосуються нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , що мало місце 16 червня 2023 року приблизно о 21:25 год. на зупинці громадського транспорту біля ТЦ «Політон», за адресою м. Рівне, вул. Київська, 21 (а.к.п. 101-107).

Покази обвинуваченого щодо необхідності кваліфікування його дій за ст. 128 КК України, суд розцінює критично, як намагання уникнути відповідальності за тяжкий злочин, оскільки вони об`єктивно нічим не підтверджуються і повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.

В даному випадку кримінальна відповідальність обвинуваченого ОСОБА_9 настає за протиправні діяння, які були ним вчинені умисно з урахуванням положень ст. 24 КК України.

Що стосується кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 121 КК України, а не за ст. 128 КК України, то слід зазначити наступне.

Одним із вирішальних чинників для розмежування діяння за ч. 1 ст. 121 КК України та ст. 128 КК України є суб`єктивна сторона складу злочину.

Так, суб`єктивна сторона складу злочину, який передбачено ч. 1 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження), характеризується умисною виною, напротивагу від суб`єктивної сторони складу злочину, який передбачено ст. 128 КК України, (необережне тяжке тілесне ушкодження).

Так, при вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 121 КК України умисел може бути як прямим, так і не прямим. Винний у вчиненні злочину, який передбачено ст. 121 КК України усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого і бажає або свідомо припускає її настання.

Відповідальність за ч. 1 ст. 121 КК України настає і у випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, а фактично було спричинено тяжке тілесне ушкодження.

Суб`єктивна сторона складу злочину, який передбачено ст. 128 КК України може проявлятися у виді як злочинної самовпевненості, так і злочинної недбалості.

Заподіяння тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження внаслідок злочинної самовпевненості має місце тоді, коли особа передбачала можливість настання зазначеної шкоди, але легковажно розраховувала на її відвернення. При цьому повинен мати місце розрахунок на конкретні обставини, які, на думку винного, перешкодять настанню злочинного наслідку. Цей розрахунок об`єктивно виявляється легковажним.

Необережне тілесне ушкодження внаслідок злочинної самовпевненості слід відмежовувати від випадків заподіяння його з непрямим умислом, коли особа передбачала можливість заподіяння шкоди здоров`ю іншій людині, не бажала, але свідомо припускала настання такої шкоди. Про наявність непрямого умислу свідчить, зокрема, розрахунок особи на випадковість.

Заподіяння тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження внаслідок злочинної недбалості має місце тоді, коли особа не передбачала можливості настання зазначеної шкоди для здоров`я іншої особи, хоча повинна була і могла їх передбачити, діючи з більшою обачністю.

Проте, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого мали активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками існував прямий причинний зв`язок, а сила удару, його раптовість та спрямування в голову потерпілого свідчать про те, що обвинувачений, об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілого, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою буде така шкода. Тобто обвинувачений діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду, а отже має місце заподіяння потерпілому саме умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Даний висновок кореспондується з постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №554/2112/16 від 06.07.2022 року.

Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_9 , у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за частиною 1 статті 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Разом з тим, органом обвинувачення ОСОБА_9 обвинувачуються також у тому, що він 15 травня 2022 року, близько 23 год. 00 хв., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, проходячи повз пекарню, що знаходиться в АДРЕСА_3 , побачив раніше незнайомого ОСОБА_23 , підійшов до нього та почав вимагати представитись, показати документи, що посвідчують особу, та надати на перевірку мобільний телефон. Побачивши в руках у ОСОБА_23 мобільний телефон марки «NOKIA 3.4» моделі «ТА - НОМЕР_5 », у ОСОБА_9 раптово виник злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_9 застосовуючи обман лише як спосіб доступу до майна, під приводом перевірити мобільний телефон, попрохав у потерпілого ОСОБА_23 його мобільний телефон марки «NOKIA 3.4» моделі «ТА - НОМЕР_5 », достовірно знаючи, що повертати телефон не збирається, на що потерпілий надав свою згоду, не підозрюючи істинні наміри та передав ОСОБА_9 свій мобільний телефон.

Після чого, 15 травня 2022 року, близько 23 год. 10 хв., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік пекарні, що знаходиться в АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_12 від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ на всій території України та який в подальшому продовжено, усвідомлюючи, що його дії носять очевидний характер для потерпілого ОСОБА_23 , отримавши від потерпілого мобільний телефон, незаконно заволодів ним, тим самим відкрито викрав належний останньому мобільний телефон марки «NOKIA 3.4» моделі «ТА - НОМЕР_5 », вартістю 3633,33 гривень, після чого пішов з місця події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_23 майнову шкоду в розмірі 3633,33 гривень.

Органом досудового розслідування ці дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні цього злочину заперечив та показав, що не вчиняв кримінальне правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_23 , заперечив свою причетність до вказаного кримінального правопорушення.

На думку обвинувачення винуватість ОСОБА_9 у вчиненні вказаного злочинну була підтверджена показаннями потерпілого та свідків.

Разом з тим, допитаний у ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_24 показав, що 15.05.2022 близько 22:00 год. він повертався з кафе додому, однак вирішив зайти на роботу в пекарню по зарядний пристрій від мобільного телефону. Близько 23:00 год. прийшов до пекарні на АДРЕСА_3 та дістав свій мобільний телефон марки «NOKIA», щоб підсвітити. В цей момент до нього ззаду підійшов невідомий чоловік, притиснув до воріт рукою за плечі, запитав що він робить вночі на вулиці. Невідомий сказав, що він із територіальної оборони і наказав показати документи. Він дістав свій паспорт та передав невідомому. Невідомий також сказав надати мобільний телефон для перевірки, забрав телефон з його рук та зробив вигляд, що комусь телефонує. Невідомий йому не погрожував, а просто забрав телефон з рук під приводом перевірити його. В цей час він обернувся та побачив, що невідомий чоловік був середнього зросту, в червоній куртці з капюшоном, на кілька секунд побачив обличчя невідомого. Після цього, невідомий наказав йому залишатися на місці, а сам розвернувся та пішов. Він зачекав кілька хвилин, після чого намагався знайти невідомого, однак не знайшов його. Він повернувся на роботу в пекарню, переліз через ворота та викликав поліцію. З поліцейськими вони почали об`їжджати прилеглий район в пошуках невідомого, однак не знайшли його. Після цього його відвезли до медичного закладу для визначення стану алкогольного сп`яніння. Він не заперечував, що перебував в стані сп`яніння, в кафе випив пляшку горілки на трьох чоловік. В подальшому його відвезли до відділу поліції, де він написав заяву. У відділі поліції йому на мобільному телефоні показували фото осіб з метою з`ясування їх можливої причетності до скоєння злочину, однак він нікого не впізнав. Через кілька днів його викликали до поліції, де йому знову демонстрували фото осіб з метою з`ясування їх можливої причетності до скоєння злочину, він знову нікого не впізнав. Повідомив, що працівники поліції періодично приїжджали до нього та знову на телефоні демонстрували фото різних осіб. Через деякий час його викликали до відділу поліції, де слідча продемонструвала йому 3 фото, на одному з яких він впізнав особу, яка викрала його телефон. В кінці червня 2022 року його запросили до поліції для впізнання особи, яка викрала його телефон. В ході проведення слідчої дії він заплутався і вказав на іншу особу. На уточнюючі запитання слідчої він з другої спроби вказав на ОСОБА_9 як на особу, яка викрала його мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_25 пояснив суду, що у травні 2022 року він зустрівся зі знайомим, якого звати ОСОБА_26 (прізвища не знає), який дав йому мобільний телефон марки «NOKIA» та просив перепрошити, оскільки той був заблокований. Звідки він взяв мобільний телефон, ОСОБА_25 не знає. Вказаний мобільний телефон він заніс в майстерню по ремонту мобільних телефонів по АДРЕСА_13 .

Свідок ОСОБА_27 пояснив суду, що є приватним підприємцем та має у власності кіоск по ремонту мобільних телефонів по АДРЕСА_13 . 18.05.2022 невідомий чоловік приніс в кіоск мобільний телефон марки «NOKIA» та запитав чи можна розблокувати та залишив його. Телефон вдалося розблокувати і через кілька днів чоловік забрав мобільний телефон, заплативши за роботу. В подальшому ОСОБА_27 впізнав ОСОБА_25 як особу, яка приносила мобільний телефон. Повідомив, що обвинуваченого ОСОБА_28 ніколи не бачив.

Свідок ОСОБА_29 пояснила суду, що разом з чоловіком ОСОБА_27 надає послуги з ремонту мобільних телефонів по АДРЕСА_13 . В травні 2022 року невідомий чоловік приніс в кіоск мобільний телефон марки «NOKIA» на розблокування. Телефон вдалося розблокувати і через кілька днів чоловік забрав мобільний телефон, заплативши за роботу. В подальшому вона впізнала ОСОБА_25 як особу, яка приносила мобільний телефон. Обвинуваченого ОСОБА_28 ніколи не бачила.

Допитаний у ході судового розгляду в якості свідка оперуповноважений ВКП Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_30 пояснив суду, що здійснював оперативний супровід кримінального провадження за заявою ОСОБА_23 , вживав заходи та дії для встановлення особи, яка його вчинила. Повідомив, що оскільки в країні було введено воєнний стан, у мережі «Телеграм» правоохоронцями Рівного було створено групу, куди скидали фото та орієнтування на осіб, яких зупиняли під час комендантської години. В цю групу, в тому числі скидали дані щодо ОСОБА_9 . Потерпілий ОСОБА_24 описував особу викрадача як чоловіка середнього зросту, не повного та вказував, що викрадач був в куртці червоного кольору. Він на мобільному телефоні показав потерпілому кілька фото схожих осіб, серед який потерпілий впізнав ОСОБА_9 .

Крім наведених вище показань винуватість ОСОБА_9 на думку обвинувачення також була підтверджена наступними доказами:

- з повідомлення ОСОБА_23 вбачається, що останній 16.05.2022 о 00 год. 21 хв. повідомив на лінію НОМЕР_6 , що невідомий чоловік на вулиці вихопив з рук мобільний телефон марки «NOKIA» синього кольору в чорному чохлі, а/ НОМЕР_7 НОМЕР_8 та побіг у невідомому напрямку. Невідомий був одягнений у куртку червоного кольору з капюшоном (а.к.п. 24).

- даними заяви про кримінальне правопорушення від 16.05.2022, з якої вбачається, що попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_24 просить допомогти у розшуку його мобільного телефону марки Nokia кольору синього в чорному чохлі, який він втратив 15.05.2022 близько 22:20 год, за адресою АДРЕСА_3 під час відпочинку, ймовірно лишив телефон на лавці (а.к.п. 25).

- даними висновку експерта від 15.06.2022 № СЕ-19/118-22/5269-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Nokia 3.4 (ТА-1283 DS) 3/64» станом на 16 травня 2022 року, могла становити 3633,33 грн. (а.к.п. 37-40).

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09.06.2022, з відеозаписом до нього, при проведенні якого потерпілий ОСОБА_24 дав показання про обстановку та події, що стосуються відкритого викрадення його мобільного телефону, що мало місце 15.05.2022 року по АДРЕСА_3 (а.к.п. 42-45).

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 29.06.2022, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_24 заявив, що серед пред`явлених йому для 4-х чоловіків впізнав ОСОБА_9 , як особу яка викрала його мобільний. Відеограма слідчої дії зберігається на цифровому носії інформації картка пам`яті мікро SD. Носії інформації був досліджений в судовому засіданні за участю учасників процесу. (а.к.п. 46-49).

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2022, в ході проведення якого свідок ОСОБА_27 заявив, що серед пред`явлених йому для впізнання зображень 4-х чоловіків впізнав фото із зображенням ОСОБА_25 , який 18 травня 2022 року близько 14:00 год. приніс для розблокування мобільний телефон марки «Nokia 3.4» (а.к.п. 57-60).

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2022, в ході проведення якого свідок ОСОБА_29 заявила, що серед пред`явлених їй для впізнання зображень 4-х чоловіків впізнала фото із зображенням ОСОБА_25 , який 18 травня 2022 року близько 14:00 год. приніс для розблокування мобільний телефон марки «Nokia 3.4» (а.к.п. 65-68).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 84 КПК України доказами визнаються лише фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

В ході судового розгляду, досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання від 29.06.2022 з відеозаписом, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_24 заявив, що серед пред`явлених йому для 4-х чоловіків впізнав ОСОБА_9 як особу, яка викрала його мобільний телефон.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 КПК України забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Вказана вимога закону пояснююється врахуванням властивостей людської психіки, оскільки краще запам`ятовується і відтворюється той образ людини, що сприйнятий пізніше. Також, в ч. 6 ст. 228 КПК України передбачено, що проведення впізнання за фотознімками виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.

Судом встановлено, що проводячи слідчу дію у вигляді пред`явлення особи для впізнання, а саме при збиранні доказів вини обвинуваченого, було допущено порушення положень ст. 228 КПК України в частині вимог до проведення даної слідчої дії. Зокрема, потерпілий ОСОБА_24 у ході допиту під час судового розгляду зазначив, що працівниками поліції, перед пред`явленням особи для впізнання, неодноразово пред`являлися фото із зображенням різних осіб, в тому числі і обвинуваченого ОСОБА_9 , з метою з`ясування у потерпілого питання причетності вказаних осіб до викрадення телефону. Тобто фактично було проведено впізнання за фотоматеріалами. Крім того, з відеограми долученої до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 29.06.2022, яка безпосередньо досліджена судом в ході судового розгляду за участю учасників процесу, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_24 вказував на іншу особу та лише під впливом слідчого змінив свою позицію та вказав на ОСОБА_9 як особу, яка викрала його мобільний телефон.

Враховуючи наведене, суд вважає, що докази, надані стороною обвинувачення, а саме: протокол пред`явлення особи для впізнання від 29.06.2022, відповідно до вимог ст. 87 КПК України, є недопустимими.

Жодних відомостей про обставини, які підтверджують винуватість ОСОБА_9 у вчиненні вказаного злочинну не надано і свідками обвинувачення ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , тобто ці показання є неналежними доказами.

На переконання суду, єдиним джерелом доказування, який би міг підтвердити факт вчинення злочину саме ОСОБА_9 , є покази потерпілого ОСОБА_23 . Між тим із показань потерпілого ОСОБА_23 вбачається, що працівниками поліції, перед пред`явленням особи для впізнання, неодноразово пред`являлися фото із зображенням різних осіб, в тому числі і обвинуваченого ОСОБА_9 . Будь-яких процесуальних документів за результатами таких дії не складалось. На думку суду саме зазначені дії поліцейських, при яких проводилась демонстрація конкретних осіб, могли викликати у потерпілого переконання про вчинення злочину однією із цих осіб у тому числі і обвинуваченим. Суд відмічає те, що зазначені дії поліцейських носили поза процесуальний характер, оскільки будь-якої фіксації цих дій співробітниками поліції не проводилось, а пред`явлення особи для впізнання потерпілим проводився через деякий час після вчинення зазначених дій. У зв`язку із цим достовірність показань потерпілого ОСОБА_23 про те, що мобільний телефон викрав саме обвинувачений викликає у суду обґрунтований сумнів. На думку суду показання потерпілого у зазначеній частині можливо сприймати як особисте сприйняття потерпілим зазначених подій, яке є хибним внаслідок того, то що події відбувалися у нічний час доби, мали швидкоплинний характер, потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння, та щодо нього мав місце поза процесуальний вплив з боку працівників поліції, який міг викликати у потерпілого хибне переконання про вчинення злочину саме обвинуваченим. Оскільки зазначені показання потерпілого викликають у суду сумнів щодо їх допустимості, витлумачивши ці сумніви на користь обвинуваченого відповідно до положень ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України суд відкидає ці показання.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 374 КПК України висновок суду щодо визнання особи винуватою ґрунтується виключно на доказах, а ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У зв`язку з наведеним в ході судового розгляду не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, вчинено ОСОБА_9 , і в такому разі відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 373 КПК України суд ухвалює в цій частині обвинувачення виправдувальний вирок.

Оцінивши ж наведені вище докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 , в межах висунутого обвинувачення, доведеною в частині та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (гарбіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд визнає рецидив злочинів для епізоду за ч. 1 ст. 121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 має постійне місце проживання, де негативно характеризується, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотичних речовин.

Враховує суд і те, що ОСОБА_9 раніше неодноразовий судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, знову через короткий проміжок часу після відбуття покарання вчинив нові кримінальні правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а також про підвищену суспільну небезпечність.

На підставі викладеного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі.

Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, суд призначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Початок строку відбування покарання засудженого ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання - з 16 червня 2023 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_9 необхідно залишити попередній тримання під вартою з метою запобігання ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 121 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 4 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 186 КК України за епізодом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану у потерпілого ОСОБА_23 виправдати у зв`язку з недоведеністю, що вказане кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Початок строку відбування покарання засудженого ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання - з 16 червня 2023 року.

Продовжити дію раніше обраного щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 діб, тобто до 16 січня 2025 року включно.

Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати - вартість проведених експертиз в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп. на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.07.2023 на майно, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

- змив речовини бурого кольору з бруківки, який поміщено до паперового конверту №1 НПУ СУ; контрольний змив речовини бурого кольору з бруківки, який поміщено до паперового конверту №2 НПУ СУ; змив речовини бурого кольору з бруківки, який поміщено до паперового конверту №3 НПУ СУ; контрольний змив речовини бурого кольору з бруківки, який поміщено до паперового конверту №4 НПУ СУ, які передано на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області знищити;

- мобільний телефон марки "NOKIA" з сім-картою, чорний рюкзак без маркувальних позначень, всередині сині джинсові шорти та синю джинсову куртку (при огляді синьої джинсової куртки, на правому рукаві, дещо вище ліктя виявлено плями бурого кольору), чоловічі кросівки, які повернуто ОСОБА_31 вважати повернутими за належністю;

- газовий балончик «ТЕРЕН 4», упакований до сейф пакету НПУ WAR 1140469, виявлений та вилучений 17.06.2023 в ході особистого обшуку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який передано на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області знищити;

- оптичний диск марки «Acent 4,7 Gb» на якому міститься відео файл «IMG_2430», а саме відеозапис подій (спричинення тілесних ушкоджень) що мало місце 16.06.2023 приблизно о 21:25 год. на зупинці громадського транспорту біля ТЦ «Політон», за адресою м. Рівне, вул. Київська, 21) зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- медичну карту №10022 стаціонарного хворого ОСОБА_13 , яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження повернути до КНП "Центральна міська лікарня" РМР.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1