Справа № 129/446/23
Провадження №11-кп/801/917/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про проведення підготовки до апеляційного розгляду

18 липня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду ОСОБА_2 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці під час підготовки до апеляційного розгляду в режимі відеоконференції клопотання прокурора відділу організації і забезпечення підтримання публічного обвинувачення в суді Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ракшівка Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, з середньою освітою, раніше судимого:

- 13.01.2022р. Гайсинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

за участю:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

встановив:

Прокурор відділу організації і забезпечення підтримання публічного обвинувачення в суді Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 подав клопотання у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 03.01.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 мотивовано тим, що, на даний час ризики, що були підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, не зникли та продовжують існувати.

Застосування відносно ОСОБА_5 більш мякого запобіжного заходу є недоцільним та малоефективним, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, міру призначеного покарання, особу обвинуваченого та не гарантуватиме виконання покладених на нього обов`язків, не забезпечить дотримання розумних строків судового розгляду.

Захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що згідно довідки Голови Радів адвокатів Вінницької області № 238 від 11.07.2024 року з 15.07.2024 року по 10.08.2024 року знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати, просив задоволити апеляційну скаргу.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_4 , який просив задоволити клопотання, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_5 , який не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, обговоривши доводи клопотання прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1, ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 27.05.2024 року ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначено покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.71, ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 13.01.2022 р., і остаточно призначено ОСОБА_5 за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 13.01.2022 р. у виді позбавлення волі на строк п`ять років і п`ять місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання:

- строк попереднього ув`язнення з 17.05.2024р. по 27.05.2024р. з розрахунку один день позбавлення волі відповідає одному дню попереднього ув`язнення;

- строк попереднього ув`язнення до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день позбавлення волі відповідає одному дню попереднього ув`язнення.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня проголошення вироку.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 1132 грн. 62 коп. витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

У задоволенні цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення відмовлено.

Вирішено долю речових доказів.

Прокурором Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_8 , захисником ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 подано апеляційні скарги на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 27.05.2024 року у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 03.01.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

З огляду на те, що завершити розгляд поданих апеляційних скарг в суді апеляційної інстанції до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є неможливим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, продовжують існувати, на думку суду апеляційної інстанції, наявні підстави для продовження запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи вищевикладене, клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.401, 405, 419 КПК України,

П о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу вигляді тримання під вартою до закінчення апеляційного розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_9