В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2024 Справа №607/22992/24 Провадження №1-кп/607/2093/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000891 від 26 вересня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Мельники-Мостище Камінь-Каширського району Волинської області, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , непрацюючого, несудимого відповідно до вимог ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

25.09.2024, близько 20:00 год., у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебуваючи біля під`їзду №1, за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних відносин із ОСОБА_5 виник протиправний умисел на завдання фізичного болю ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, 25.09.2024 близько 20:00 год., обвинувачений ОСОБА_3 , який перебуваючи біля під`їзду №1, за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, завдав один удар кулаком правої руки по руці потерпілої ОСОБА_5 та один удар долонею правої руки по обличчю потерпілої.

У результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 , завдано побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, визнав повністю та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, пояснив, що дійсно 25.09.2024 близько 20:00 год., перебуваючи біля під`їзду №1, за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних відносин, на фоні ревнощів завдав один удар кулаком правої руки по руці та один удар долонею правої руки по обличчю потерпілої ОСОБА_5 , завдавши їй фізичного болю. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що обставини відбувалися так як зазначено в обвинувальному акті, не має майнових претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 та щодо міри покарання покладається на думку суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який раніше не судимий, його вік, сімейний стан та стан здоров`я. Також, наявність постійного місця проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини, негативної характеристики з Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, думку потерпілої, яка не заявляла цивільного позову; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Суд приймає до уваги те, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції частини статті обвинувачення, а саме у виді штрафу, яке на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1