Справа № 307/4800/24
Провадження № 1-кс/307/827/24
18 листопада 2024 рокум. Тячів
Представник власника майка вказує, що з часу внесення відомостей до ЄРДР слідчим було проведено ряд слідчих дій, з участі ОСОБА_4 , а саме оглянуто транспортний засіб та мобільний телефон, а також проведено ряд інших слідчих дій, які необхідні були для встановлення істини у кримінальному провадженні, досудове розслідування проведено в повному обсязі.
Разом з тим представник вказує, що сам автомобіль марки "Mercedes-Benz", моделі "602" зберігається на спецмайданчику, який не відповідає вимогам по зберіганню, як це вимагає інструкція зі збереження речових доказів, а отже речовий доказ зберігається неналежно, що може призвести до його пошкодження або знищення.
Таким чином, просить скасувати арешт тимчасово вилученого майна, а саме автомобіль марки "Mercedes-Benz", моделі "602", з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 та який перебуває у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 та мобільний телефон марки "Nokia" моделі "5.4", темно-синього кольору з НОМЕР_3 та номером сім-картки НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 та повернути вказане майно володільцю і власнику ОСОБА_4 .
Власник та фактичний володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та скасувати накладений ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05.11.2024 року арешт на майно.
Представник власника та фактичного володільця майна, адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та скасувати накладений ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05.11.2024 року арешт на майно.
Прокурор будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.
Дізнавач ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив, щодо задоволення вказаного клопотання. Пояснив, що всі необхідні слідчі дій з арештованим майном вже проведенні та жодних ознак причетності арештованого майна не виявлено, а тому арешт на це майно підлягає скасуванню.
Розглянувши клопотання про скасування арешту майна, заслухавши думку дізнавача, власника та фактичного володільця майна, та його представника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події проведеного 5 листопада 2024 року в період часу з 12 год. 00 хв. по 12 год. 30 хв. за адресою смт. Дубове, по вулиці Подольського, Тячівського району, Закарпатської області а саме: транспортний засіб автомобіль марки "Mercedes-Benz", моделі "602", з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_5 , білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 та який перебуває у володінні, та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , який поміщено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Тячівського РВП, що розташований за адресою: м. Тячів, вул. Промислова та мобільний телефон марки "Nokia" моделі "5.4", темно-синього кольору з НОМЕР_3 та номером сім-картки НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 та який упаковано до спеціального пакету Національна поліція України CRI 1123294 з відповідними написами та підписами, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження цим майном.
Задовольняючи вказане клопотання про арешт майна, слідчий суддя виходив з доведеності того, що зазначене у клопотанні, майно є доказом кримінального правопорушення, оскільки таке майно є речовим доказом так як містить відомості, які будуть використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вказане майно постановою дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 05.11.2024 року було визнано речовим доказом та відповідало критеріям ст. 98 КПК України, а тому беручи до уваги вказані обставини та доведення дізнавачем наявності достатніх підстав для накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення внесеного дізнавачем та погодженого прокурором клопотання з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Під час розгляду клопотання встановлено, що всі необхідні слідчі дії з тимчасово вилученим майном у кримінальному провадженні проведено, дізнавач не заперечує щодо задоволення клопотання та повного скасування арешту майна з підстав встановлення непричетності цього майна до вчинення злочину.
Враховуючи вищенаведене, оскільки потреба у арешті вилученого майна відпала, а відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що внесене клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника та фактичного володільця майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.132, 174, 309, 369, 376 КПК України, слідчий суддя,
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 08.11.2024 (справа №307/4800/24, провадження №1-кс/307/813/24) арешт.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 22 листопада 2024 року о 08 год. 50 хв.
Слідчий суддя ОСОБА_1