н/п 1-кп/766/3362/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 15.03.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсон, громадянина України, маючого на утримані трьох малолітніх дітей, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 01.02.2024 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України з випробувальним терміном на 2 роки, судимість не знята і не погашена,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (далі - КК), -

в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), якою канабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, що знаходяться у незаконному обігу (список №1 таблиці І постанови), вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2 , переслідуючи прямий умисел на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме положень ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР (із змінами і доповненнями) згідно з якою обіг наркотичних засобів, включених до таблиці І, списку №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Кабінетом Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, на території України заборонено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 11.03.2024 року близько 13:00 год перебуваючи в АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний застосунок «Телеграм», замовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс та оплатив його доставку послугами ТОВ «Нова Пошта», до м. Херсона. Після чого продовжуючи свій протиправний умисел, 14.03.2024 року близько 14:00 години у поштоматі №5681 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Херсон, вул. 49-Гвардійської Дивізії, 22-а, отримав посилку із замовленням та таким чином незаконно придбав рослинну речовину, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/122-24/1525-НЗПРАП від 25.03.2024 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою у перерахунку на суху речовину 6,278 г, який після придбання зберігав при собі особисто, без мети збуту, до його вилучення працівниками поліції у цей же день в період часу з 16:06 год. до 16:16 год. під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці за адресою: м. Херсон, 49-Гвардійської Дивізії, 25-А .

2. Стороною обвинувачення дії ОСОБА_2 кваліфіковані за частиною першою ст. 309 КК України , як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

ІІ. Позиція обвинуваченого

3. Обвинувачений ОСОБА_2 в своїй заяві від 07.08.2024, у присутності захисниці ОСОБА_3 зазначив, що беззаперечно визнає в повному обсязі винуватість в інкримінованому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту та погодився із встановленими досудовим розслідуванням фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті, їх не заперечує.

ІІІ. Оцінка Суду

4. Суд, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, в тому числі кримінальне провадження №0000120 від 15.03.2024 року, дійшов висновку, що вимоги ст. 302 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК) сторонами кримінального провадження дотримано, а саме:

- обвинувальний акт містить клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- додана до обвинувального акта письмова заява підозрюваного (обвинуваченого), яка складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті (а саме: з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини) та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості (протокол допиту підозрюваного від 12.08.2024, стор. 48 к.п.).

5. Відповідно до частини другої ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

6. Суд звертає увагу, що фактичні обставини, які встановлені органом досудового розслідування і не оспорюються учасниками кримінального провадження, викладені у формулюванні обвинувачення, визнаного Судом доведеним (див. пункти 1-2).

7. Дослідивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали кримінального провадження №0000120 від 15.03.2024 року, беручи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за частиною першою статті 309 КК, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

8. Винуватість обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні доведена у повному обсязі і стороною обвинувачення дотримано стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

ІV. Призначення покарання

9. Санкцією частини першої ст. 309 КК за вчинене кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді:

?штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або

?виправними роботами на строк до двох років, або

?пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або

?обмеженням волі на той самий строк..

10. З огляду на дані, викладені в обвинувальному акті обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК є щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення.

11. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК не встановлено.

12. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, що санкція частини першої статті 309 КК передбачає альтернативні види покарань та при цьому враховує:

- ступень тяжкості правопорушення - згідно із статтею 12 КК інкриміноване діяння відноситься до кримінального проступку;

-особу винного - його вік, матеріальний стан, а саме, офіційно не працевлаштований, відсутність постійного доходу;

-те, що обвинувачений те, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, відповідно до матеріалів кримінального провадження має підробітки, відповідно до заяви обвинуваченого він має можливість сплатити штраф;

- наявність невідбутого покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 01.02.2024 року за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробувальним терміном на 2 роки

-наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке.

13. Також Суд бере до уваги загальну мету покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК).

14. У зв`язку із викладеним, Суд дійшов висновку, що за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною першою ст. 309 КК України обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

15. Суд вважає, що наведені аргументи в своїй сукупності і прийняте судове рішення відповідають справедливому співвідношенню між вчиненим діянням та заходами покарання, які застосовуються до винного, що зумовлені метою кримінального покарання і є необхідними і не надмірними.

16. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань до обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення Суд не знаходить.

17. Однак, у зв`язку з наведеними обставинами, Суд дійшов висновку, що при призначенні остаточного покарання має бути застосована ст. 71 КК, оскільки для її застосування має місце наявність відповідних умов, а саме - наявність невідбутого покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 01.02.2024 року у справі №521/9831/23, станом на дату виявлення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні (пункт 1 цього вироку) та на дату ухвалення цього вироку.

18. Отже, приписами частини першої ст. 71 КК передбачено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

19. Водночас, правила, що встановлені частиною третьою ст. 72 КК, забороняють складати основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків з іншими видами покарань, а тому ці види покарань мають виконуватися самостійно.

20. Також при призначення покарання Суд зауважує що, виходячи з положень ст. 75 КК України, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України випливає, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. Наведена позиція відображена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справі № 127/10266/19. (постанова Верховного Суду від 23.02. 2023 рокуу справі №678/527/22, провадження №51-3544 км 22)

21. Таким чином, виходячи з наведеного, Суд вважає за доцільне, відповідно до ст. 71 КК, до призначеного за цим вироком покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадянприєднати невідбуте покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і остаточно визначити обвинуваченому за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та штрафу у розмірі одну тисячу неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, які відповідно до положень частини третьої ст. 72 КК мають виконуватись самостійно.

22. Підстав для застосування приписів ст. 75 КК України Суд не знаходить.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

21. Цивільний позов по справі не заявлявся.

22. Рішення про речові докази необхідно прийняти відповідно до статті 100 КПК.

23. Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи покладаються на обвинуваченого відповідно до статті 124 КПК.

24. Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його застосування Суд не вбачає.

З цих підстав,

керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 381, 382, 392-395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.).

2. На підставі статті 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та штрафу у розмірі у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.), які відповідно до положень частини третьої ст. 72 Кримінального кодексу України - виконувати самостійно.

3. Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України вінзобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

В разі несплати штрафу у встановлений термін до нього може бути застосована більш жорстке покарання, передбачене санкцією частини першої ст. 309 КК України.

5. Речові докази: канбіс масою 6,078 г, який помістили у спеціальний пакети Експертної служби МВС України №5636520 - знищити.

6. Стягнути з ОСОБА_2 1 893 грн 20 коп. (одна тисяча вісімсот дев`яносто три гривні 20 коп.) процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи.(висновок експерта №СЕ-19/122-24/1525-НЗПРАП від 25.03.2024).

7. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

8. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

9. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

10. Прокурор, обвинувачений, захисник, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, мають право на апеляційне оскарження цього вироку шляхом подання апеляційних скарг до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

11. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_1