Справа №712/6376/24
Провадження №1-кп/712/606/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001619 від 12.05.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Санкт-Петербург, рф, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, немаючого на утриманні дітей, офіційно непрацюючого, студента 3-го курсу Черкаського національного університету імені Б. Хмельницького, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2024 близько 21 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому продовжений Указом Президента України за №49/2024, з 14.02.2024 строком на 90 діб, перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту, поблизу КНП «Перша Черкаська міська лікарня», що за адресою: м.Черкаси, вул. Дахнівська, 32, підійшов до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Samsung», модель «Galaxy A04 (045F)», об`ємом - 3/32 GB, вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/7559-ТВ від 16.05.2024 становить 2569 грн. 00 коп., що на праві власності належить ОСОБА_6 , який останній тримав у власній руці.

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2569 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_5 показав, що ввечері 11.05.2024 він з товаришем відпочивали в місті, гуляли, вживали алкогольні напої. Перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту, поблизу Першої міської лікарні, вони намагалися викликати таксі. В цей час до них підійшов раніше незнайомий чоловік ( ОСОБА_6 ), вони деякий час спілкувалися. Потім, ОСОБА_5 вихопив мобільний телефон з рук ОСОБА_6 , і почав тікати. ОСОБА_5 зазначив, що він намагався викликати таксі з викраденого мобільного телефону. В подальшому, вказаний телефон приніс додому, де його залишив. Наступного дня до нього прийшли з поліції, та вилучили телефон. ОСОБА_5 вказав, що він вибачився перед потерпілим та добровільно відшкодував йому шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в сумі 200 доларів США; потерпілий не має до нього претензій. ОСОБА_5 пояснив, що йому соромно за вчинене, він щиро розкаювався, просив суворо не карати. Також, ОСОБА_5 показав, що його батьки роблять ремонти в квартирах, будинках, і він їм допомагає як вантажник. Нині він навчається в Черкаському національному університеті імені Б.Хмельницького (спеціальність «Фізична культура і спорт»); з 2021 року і нині ОСОБА_5 є донором крові в ТОВ «ЦСК «Біофарма Плазма»; у 2018-2019 роках нагороджувався грамотами (дипломами) за досягнення в спорті.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності; в заяві зазначає, що він не має претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 , останній вибачився та відшкодував завдану матеріальну шкоду. Також, потерпілий просив суворо не карати ОСОБА_5 та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює, неодружений, на утриманні дітей немає, є особою молодого віку (22 роки), навчається на 3-му курсі Черкаського національного університету ім. Б. Хмельницького (спеціальність «Фізична культура і спорт»); з 2021 року і нині є донором крові в ТОВ «ЦСК «Біофарма Плазма»; у 2018-2019 роках нагороджувався грамотами (дипломами) за досягнення в спорті.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 відшкодовано потерпілому шкоду, завдану кримінальним правопорушенням. Крім того, викрадений мобільний телефон марки «Samsung GalaxyA045F» був вилучений у ОСОБА_5 , та підлягає поверненню потерпілому.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує думку потерпілого ОСОБА_6 , який в своїй заяві від 25.06.2024 просив не застосовувати до ОСОБА_5 міру покарання, пов`язану з позбавленням волі.

На підставі вищевикладеного, а також за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за можливе на підставі ч.1 ст.69 КК України, призначити покарання нижче від найнижчої межі встановленої у санкції ч.4 ст.186 КК України.

Водночас, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, та на підставі ст.75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Призначене покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.69 та ст.75 КК України, на переконання суду, надасть обвинуваченому ОСОБА_5 змогу довести своє виправлення, стати корисним для суспільства, а також справить на нього належний виховний вплив щодо недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень в подальшому.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

На думку суду, призначення покарання у виді реального позбавлення волі, в даному випадку не відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого діяння та особі обвинуваченого ОСОБА_5 внаслідок суворості.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлено не було.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався та підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Питання скасування арешту суд вирішує відповідно до вимог ст.174 КПК України.

В порядку частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1514 гривень 56 коп.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368-370, 374, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 коп.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.05.2024 у справі №712/6021/24, а саме: куртку сірого кольору з чорними вставками, та мобільний телефон марки «Samsung GalaxyA045F».

Речові докази у кримінальному провадженні:

- куртку сірого кольору з чорними вставками, та мобільний телефон марки «Samsung GalaxyA045F» повернути на належністю власнику ОСОБА_6 .

-два DVD-R диски для лазерних систем зчитування з відеозаписами з камер спостереження кав`ярні «Аромат», КНП «Перший Черкаський міський центр ПМСД» з подіями, які мали місце 11.05.2024 близько 21 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , що долучені до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1