1Справа № 335/8990/24 1-кс/335/4399/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна подане у кримінальному провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 01.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , звернувся до суду з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.06.2023 до слідчого управління ГУНП в Запорізькій області надійшла інформація з УСР в Запорізькій області ДСР НПУ про те, що група невстановлених осіб на території м. Запоріжжя, Запорізької та Дніпропетровської областей займаються незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, обіг яких заборонено та обмежено відповідно до Постанови КМУ від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів».

Під час проведення подальшого досудового розслідування була отримана інформація, що до вчинення вказаного злочину, серед інших, причетні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 виготовляє психотропну речовину. Збут психотропної речовини ОСОБА_5 , здійснює через своїх знайомих, які мешкають в м. Запоріжжя, за що останні переводять грошові кошти за збут психотропної речовини на банківські картки останнього. У якості збувачів залучені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Крім того встановлено, що для зберігання психотропної речовини, грошових коштів отриманих від збуту психотропних речовин, мобільних телефонів та інших предметів які лишили на собі сліди кримінального правопорушення, ОСОБА_9 використовує своє житло розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно копії матеріалів отриманих у ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_10 .

09.10.2024 ОСОБА_10 було повідомлено про підозр у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

09.10.2024 було проведено санкціонований обшук, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_9 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- зіп-пакет з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження;

- зіп-пакети з залишками речовини білого кольору, у загальній кількості 20 шт.;

- електронні ваги;

- 8 частин аркушів з рукописними надписами.

Слідчий вказує, що вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, так як зберегли на собі сліди злочину.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення перетворення і відчуження, а також проведення судових експертиз виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене під час обшуку майно.

Просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_9 .

Слідчий клопотання підтримує, просить його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_9 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його захисників.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що під час обшуку, огляду може здійснюватися тимчасове вилучення майна.

Згідно з ч. 1 ст. 167, ч. 5 ст. 171 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій статті 167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Стаття 167 КПК України дає визначення критеріїв, яким повинно відповідати тимчасово вилучене при обшуку майно. Так, згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч. 5 ст. 173 КПК України, в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000244 від 01.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України.

09.10.2024 слідчим на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_9 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- зіп-пакет з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження;

- зіп-пакети з залишками речовини білого кольору, у загальній кількості 20 шт.;

- електронні ваги;

- 8 частин аркушів з рукописними надписами, що підтверджується протоколом обшуку.

Постановою слідчого, майно яке було виявлено та вилучено за адресою: АДРЕСА_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучене в ході обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_9 , майно може бути використано, як доказ у даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та ч. 2 ст. 167 КПК України, а не накладення арешту може призвести до його відчуження, знищення, псування, крім того необхідне для проведення необхідних експертиз, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування та розпоряджання ним.

Строки звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна слідчим не пропущені.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів на майно, яке було вилучено 09.10.2024за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме:

- зіп-пакет з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження;

- зіп-пакети з залишками речовини білого кольору, у загальній кількості 20 шт.;

- електронні ваги;

- 8 частин аркушів з рукописними надписами.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що у відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її оголошення; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1