КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №3672904/15-к Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3020/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

19 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою з доповненнями особи, яка звільнена від кримінальної відповідності - ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 09.02.2024,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

особи, яка звільнена від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської областівід 09.02.2024 відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 06.09.2017 р. про звільнення від кримінальної відповідальності.

В обґрунтування свого рішення, суд першої інстанції зазначив, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебувало кримінальне провадження, внесене 27.03.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000675, по обвинуваченню ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

За клопотанням ОСОБА_6 від 24.05.2017 р. ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06.09.2017 р. його було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв?язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження, внесене 27.03.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000675.

Звертаючись із заявою про перегляд такої ухвали, заявник вказував, що нововиявленими обставинами є те, що йому та суду не було відомо про те, що ОСОБА_8 не зверталась 21.03.2015 року за медичною допомогою, не зверталася 21.03.2015 року із заявою щодо нанесення їй нібито ним тілесних ушкоджень, про неправдиві показання свідків та невірні дати процесуальних документів.

Однак, як зазначено судом, такі обставини самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами не доводять неправильність ухвали суду, що належить переглянути, оскільки судом під час постановлення ухвали від 06.09.2017 не повинні були встановлюватись. У той же час, посилання ОСОБА_6 на обставини, що не підтверджують звернення потерпілої за медичною допомогою та повідомлення про вчинення злочину, є недоречними, оскільки не можуть доводити неправильність ухвали суду про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження.

До того ж, суд вважав, що зазначені у заявах обставини не є нововиявлені, оскільки при бажанні обвинувачений під час розгляду справи в суді мав змогу самостійно або за допомогою суду ознайомитись із будь-якими документами медичного закладу чи поліції, а також з показаннями свідків на досудовому слідстві чи в суді, та звернути увагу суду на них.

Крім того, судом вказано, що невірність дат процесуальних документів або їх нумерації взагалі не є обставинами кримінального правопорушення і не можуть впливати на оспорювану ухвалу суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, істотні суперечності у висновках суду, просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 09.02.2024 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції зазначив, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд мав перевірити лише чи є на це згода обвинуваченого, перевірити чи минув строк, передбачений ст.49 КК України. При цьому, у заяві від 24 травня 2017 року щодо закриття кримінального провадження ним було зазначено про те, що йому не зрозуміло від якого обвинувачення захищатися. 06 вересня 2017 року після заслухання, в тому числі думки, представника потерпілого ОСОБА_9 , який просив вирішити цивільний позов, головуючий суддя ОСОБА_10 пішов в нарадчу кімнату, однак в порушення вимог ст. 49 КК України головуючий суддя не отримав згоду від нього щодо закриття кримінального провадження, а також, не роз?яснив наслідки закриття.

Апелянт вказує, що сторона обвинувачення не оскаржувала ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 06 вересня 2017 року, таким чином погодилася з такою процедурою. При цьому, 09.02.2024 головуючий суддя ОСОБА_1 відмовився зокрема відтворювати технічний запис судового засідання від 09 вересня 2017 року, а також, позбавив його на право для надання пояснення і невідкладно пішов в нарадчу кімнату. А також апелянт вказує, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності, а саме: суд зазначив про його бажання під час розгляду справи в суді змогу самостійно або за допомогою суду ознайомитись із будь-якими документами медичного закладу чи поліції, при тому, що йому та суду не були та не могли бути відомі факти та докази, які стали підставою для подачі заяв за нововиявленими обставинами.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_6 вказує, що в порушення п.5 ч.2 ст. 412 КПК України суд першої інстанції не повідомив потерпілу щодо проведення судового засідання, яке було призначено на 10 год. 00 хв. 22 січня 2024 року та на 11 год. 00 хв. 09 лютого 2024 року.

Також апелянт вказує, що під час повторного автоматизованого розподілу справ між суддями брала участь суддя ОСОБА_11 , яка повинна була бути виключена у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування була слідчою суддею, таким чином відбулося порушення встановленого ч.3 ст. 35 КПК України порядку визначення суддя для розгляду справи, що відповідно є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що було перешкодою ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, апелянт вказує, що у зв`язку з тим, що єдиним потерпілим є малолітня дитина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому суд розглянув справу повністю у не передбачений законом спосіб.

Апелянт також вказує, що в порушення вимог ст. 49 КК України суд не отримав від нього згоду щодо закриття кримінального провадження, а також не роз`яснив наслідки закриття. Також апелянт звертає увагу на ту обставину, що сторона обвинувачення не оскаржувала ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 06 вересня 2017 року, таким чином погодилася з такою процедурою.

Крім того, апелянт зазначає, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності, а саме: суд зазначив про його бажання під час розгляду справи в суді змогу самостійно або за допомогою суду ознайомитись із будь-якими документами медичного закладу чи поліції, при тому, що йому та суду не були та не могли бути відомі факти та докази, які стали підставою для подачі заяв за нововиявленими обставинами.

Потерпіла ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленою про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи наведене та вимоги ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність потерпілої.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши за клопотанням ОСОБА_6 його заяву про закриття кримінального провадження, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульовано Главою 34 КПК.

Приписами ст. 459 КПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими, за частиною 2 зазначеної норми, є штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до висновку Верховного Суду, відображеного в постанові від 23 лютого 2021 року у справі № 754/10422/16-к, нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю суду; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.

Стверджуючи про обставини, зазначені в п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК, як то штучне створення, підроблення доказів необхідно надати суду відповідні процесуальні рішення, якими такі факти встановлено (вирок суду, що набрав законної сили, постанова про закриття кримінального провадження).

У разі, коли йдеться про обставини, передбачені п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК, необхідно навести відомості про факти, які не були відомі суду. Нововиявлені обставини неможливо виявити в матеріалах кримінального провадження, оскільки вони не відображені в них внаслідок того, що були невідомими суду під час судового розгляду. Такі обставини виявляють уже після набрання судовим рішенням законної сили і тому вони потребують самостійного дослідження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з заявами від 06.07.2020 та від 21.10.2021 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 06.09.2017, які ухвалою суду від 25.10.2021 були об`єднані в одне провадження. Як слідує із заяв, заявник вважає нововиявленими обставинами про які ні йому, ні суду не було відомо, те, що ОСОБА_8 не зверталась 21.03.2015 за медичною допомогою та із заявою щодо нанесення їй ніби-то ним тілесних ушкоджень, про неправдиві показання свідків та невірні дати процесуальних документів, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 06.09.2017 і постановити виправдувальний вирок.

Відмовляючи у задоволенні заяв ОСОБА_6 , суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником обставини самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами не доводять неправильність ухвали суду, що належить переглянути, адже, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд мав перевірити наявність у обвинуваченого згоди на закриття, визначити тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується та перевірити чи минув строк, передбачений ст. 49 КК України.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Так, під час судового розгляду заяв ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами, судом було встановлено, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебувало кримінальне провадження, внесене 27.03.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000675, по обвинуваченню ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06.09.2017 ОСОБА_6 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження, внесене 27.03.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000675. Підставою для ухвалення такого рішення була заява на той час обвинуваченого ОСОБА_6 від 24.05.2017 (т.1 а. крим. пров. 212-213). ( Дана заява досліджена безпосередньо судом апеляційної інстанції).

Відповідно до журналу судового засідання Ірпінського міського суду Київської області за 06.09.2017 вбачається, що головуючий повідомив про надходження до суду заяви ОСОБА_6 в тому числі про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, і відповідно до вимог ч.4 ст. 286 КПК України після оголошення такої заяви безпосередньо ОСОБА_6 , невідкладно поставив на обговорення інших учасників заявлене клопотання, та заслухавши думки учасників, видалився до нарадчої кімнати для прийняття рішення по клопотанню.

Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення строків, встановлених ст. 49 КК України, відсутність обставин, що порушують їх перебіг, зокрема, його переривають або зупиняють та безпосередньо згода на таке звільнення від кримінальної відповідальності самого обвинуваченого.

При цьому, зі змісту ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 06.09.2017 слідує, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, встановив наявність певного обвинувачення, закінчення відповідних строків, передбачених ст. 49 КК України, і за таких умов, за згодою обвинуваченого задовольнив його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, у зв`язку з надходженням клопотання ОСОБА_6 , судове провадження, в повному обсязі в загальному порядку судом першої інстанції не здійснювалось, докази у кримінальному провадженні в повному обсязі не досліджувались, відповідно до вимог ст. 286 КПК України.

А відтак, наведені ОСОБА_6 як нововиявлені обставини, що не підтверджують звернення потерпілої за медичною допомогою та повідомлення про вчинення злочину, невірність дат процесуальних документів або їх нумерації, тобто посилання на докази та обставини, які стосуються суті кримінального провадження, самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами не доводять неправильність ухвали суду від 06.09.2017, що належить переглянути та не можуть бути нововиявленими обставинами, оскільки під час постановлення ухвали не встановлювались, як про це вірно вказав суд першої інстанції.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Натомість, наведені в апеляційній скарзі аргументи ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами фактично зводяться до незгоди з ухвалою суду 06.09.2017. Зокрема, в апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на порушення судом вимог ст. 49 КК України щодо відсутності його згоди на закриття кримінального провадження та не роз`яснення наслідків такого закриття, однак дані посилання заявника не є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 459 КПК України, а фактично, за своєю суттю є доводами і запереченнями, які підлягали б перевірці під час перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному чи касаційному провадженні, однак, з матеріалів провадження вбачається, що вказана ухвала суду ні безпосередньо ОСОБА_6 , ні іншими учасниками в апеляційному чи касаційному порядку не оскаржувалась. Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , які в переважній більшості зводяться до критичної оцінки дій і рішення суду першої інстанції, яке він просив переглянути за нововиявленими обставинами, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вони не відповідають суті нововиявлених обставин, відповідно до ст. 459 КПК України.

Твердження в апеляційній скарзі про не оскарження стороною обвинувачення ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 06.09.2017, жодним чином не впливають на правильність цієї ухвали.

Не вбачає колегія суддів і порушення порядку визначення судді, передбаченого ч.3 ст. 35 КПК України для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки розподіл справи здійснювався Єдиною судовою інформаційною-телекомунікаційною системою, якою серед суддів, яких було визначено на поточну спеціалізацію було визначено головуючого - доповідача ОСОБА_1 , для розгляду заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 06.09.2017. Те, що під час повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, брала участь суддя ОСОБА_11 , яка слухала поєднану, справу жодним чином не свідчить про незаконність складу суду у даному провадженні.

Посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на неповідомлення потерпілої про розгляд справи на 22.01.2024 та 09.02.2024, є безпідставним, оскільки в матеріалах справи міститься довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber" та повістка про виклик до суду, згідно із якими потерпілу ОСОБА_8 та представника потерпілої повідомлено про розгляд справи як на 22.01.2024, так і на 09.02.2024 (а.с. 165, 166, 171, 172, 178). Більш того, в матеріалах справи наявна заява представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 в якій він просив здійснювати розгляд справи у його та потерпілої відсутність (а.с.117-118).

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не було наведено ані нововиявлених обставин, передбачених ст. 459 КПК України, які можуть стати підставою для перегляду ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 06.09.2017за нововиявленими обставинами та відновлення справи у зв`язку з нововиявленими обставинами, ані доводів щодо невідповідності вимогам КПК України оскаржуваної ухвали суду.

Будь-яких порушень з боку місцевого суду при розгляді заяви, які б були підставою у відповідності до ст. 409 КПК України для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 09.02.2024 якою відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 06.09.2017 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ___________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4