КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/3350/24
Провадження №1-кп/505/696/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року місто Подільськ

Котовський міськрайонний суду Одеської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Подільськ кримінальне провадження № 0000351, відомості про яке 23.04.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мала Кіндратівка Котовського району Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 , 15.04.2024, близько 14 години 00 хвилин , діючи в умовах воєнного стану, пересуваючись на пасажирському сидінні легкового автомобіля марки ВА32105, червоного кольору по дорозі, яка проходить біля кладовища між містом Подільськ та селом Любомирка Подільського району, за координатами 47.765366, НОМЕР_1 , помітила на узбіччі мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , синього кольору, з

сім-картою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 , в чохлі чорного кольору, власником якого є ОСОБА_6 , та в неї виник злочинний намір таємного заволодіння вказаним мобільним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 вийшла з автомобіля та, перебуваючи на узбіччі проїзної частини, що розташоване між містом Подільськ Одеської області та селом Любомирка Подільського району, в той же день та час, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись що її дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку власника ОСОБА_6 , усвідомлюючи

суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно, викрала мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , синього кольору, який перебував на землі, вартістю 3210 гривень 00 копійок, з сім- картою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 вартістю 165 гривень, в чохлі чорного кольору вартістю 90 гривень; власником телефону, сім-карти та чохла є ОСОБА_6 .

Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 сіла на пасажирське сидіння легкового автомобіля марки ВА32105 червоного кольору та вийняла сім-карту мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 з мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 9», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , синього кольору, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 3465 гривень 00 копійок.

1.1 Статті (частини статті) Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, виною у вчиненні якого визнається обвинувачена

Суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

2. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відсутності потерпілої особи в порядку положень статті 325 КПК України

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду даного кримінального провадження, в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив призначити покарання на розсуд суду, претензій майнового характеру немає. Зважаючи на таку заяву, із урахуванням думки учасників кримінального провадження та положень статті 325 КПК України, судом визнано за можливе провести розгляд даного кримінального провадження за відсутності потерпілого, що не перешкоджає з`ясуванню всіх обставин під час судового розгляду за його відсутності.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

3.1. Висловлена обвинуваченою ОСОБА_4 безпосередньо у судовому засіданні процесуальна позиція з приводу пред`явленого їй обвинувачення

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю за викладених в обвинувальному акті обставин, щиро розкаялась з приводу скоєного та в судовому засіданні пояснила, що на початку квітня у 2024 році поверталась автомобілем спільно із ОСОБА_8 , з яким проживає однією сім`єю, з міста Подільськ до місця свого проживання у село Мурована Подільського району. Автомобілем керував ОСОБА_8 , обвинувачена сиділа на пасажирському сидінні. Дорогою, яка проходить біля кладовища між містом Подільськ та селом Любомирка Подільського району, помітила на узбіччі мобільний телефон, як потім довідалась - марки «Xiaomi Redmi 9». Попросила ОСОБА_8 зупинити автомобіль, після чого вийшла з автомобіля та забрала вказаний телефон, витягнула з нього

сім-карту оператора мобільного зв`язку. Поруч із місцем виявлення знаходиться кладовище, безпосередньо біля місця виявлення телефону інших людей не побачила. Зазначає, що вирішила взяти в користування цей телефон собі, оскільки її телефон перебував у ремонті. Мала намір повернути телефон до органів Національної поліції у наступний «базарний» (у вихідний день, коли зазвичай вони із чоловіком їздили по різних справах до районного центру). Разом з тим, цього не зробила, оскільки через кілька днів ввечері до неї додому прийшли працівники поліції, яким вона віддала знайдений мобільний телефон.

Повідомила, що щиро розкаюється у вчиненому, розуміє, що телефон одразу необхідно було повернути.

У судових дебатах обвинувачена ОСОБА_4 просила суд її суворо не карати, зазначила, що щиро розкаялась у тому, що взяла чуже майно та добровільно не повернула його, визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

3.2. Показання допитаного в усному порядку безпосередньо у судовому засіданні свідка ОСОБА_8

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 під час свого допиту зазначив, що після відвідування ІНФОРМАЦІЯ_2 у квітні у 2024 році повертався автомобілем спільно із ОСОБА_4 (проживає із нею однією сім`єю) з міста Подільськ до місця свого проживання у село Мурована Подільського району. ОСОБА_4 попросила його зупинитись на узбіччі дороги, де нею було виявлено загублений кимось телефон. Це відбулось між населеними пунктами місто Подільськ та селом ОСОБА_9 поруч із кладовищем. Коли ОСОБА_4 піднімала телефон поруч нікого не було. ОСОБА_4 взяла собі цей телефон та почала ним користуватись, оскільки її власний телефон перебував у ремонті. На скільки він пригадує, ОСОБА_4 казала про свої наміри повернути телефон в органи поліції у «базарний день», тобто у вихідні дні, оскільки зазвичай вони у ці дні відвідують районний центр (м. Подільськ) по різних потребах. Через декілька днів до будинку, в якому він проживає спільно із ОСОБА_4 , у вечірній час приїхали працівники поліції, яким ОСОБА_4 віддала телефон, знайдений нею на узбіччі дороги пару днів тому.

3.3. Досліджені та проаналізовані безпосередньо у судовому засіданні письмові докази у кримінальному провадженні, процесуальні рішення, документи та матеріали, які подані стороною обвинувачення впродовж судового розгляду кримінального провадження

Судом досліджено процесуальні рішення, документи та інші матеріали, що подані стороною обвинувачення, а саме:

-заяву потерпілого ОСОБА_6 від 17.09.2024 про проведення судових засідань без його участі, призначення покарання обвинуваченій на розсуд суду та відсутність претензій майнового характеру до ОСОБА_4 ;

-висновок експерта від 02.05.2024 № СЕ-19/116-24/8409-ТВ, за результатами товарознавчої експертизи, проведеної в кримінальному проваджені № 0000351, із довідкою про витрати на проведення експертизи, відповідно до яких, шляхом порівняльного методичного підходу за цінами вторинного ринку ресурсів мережі Інтернет визначено вартість мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9» 3210 грн, чохла-книжки мобільного телефону 90 грн, витрати на проведення експертизи складають 2 271,84 грн;

-довідку ТОВ «Мобіжук», , про вартість сім-карти мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» - 165 грн;

-ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2024, справа № 505/1683/24, провадження № 1-кс/505/838/2024, про накладення арешту на вилучений

під час огляду мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9», зеленого кольору, ІМЕІ № НОМЕР_2 в чохлі, типу книжка, чорного кольору;

-розписку потерплого ОСОБА_6 про отримання ним від працівників Подільського РУП ГУНП в Одеській області мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 9» ІМЕІ № НОМЕР_2 на відповідальне зберігання;

-паспорт громадянки України ОСОБА_4 КМ494785, виданий Котовським МВ УМВС України в Одеській області 05.11.2007;

-вимогу про надання інформації про судимість обвинуваченої ОСОБА_4 № 66/5871 від 26.04.2024, на звороті якої міститься інформаційна довідка № 161-26042024/51025, згідно якої відомостей щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності немає;

-запит слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області № 66/5871 від 26.04.2024 із інформацією КНП «Центральна районна лікарня Подільського району Куяльницької сільської ради», згідно якої ОСОБА_10 на обліку і лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває;

-інформацію Подільського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області № 1392/28/21/1-24 від 29.04.2024, згідно якої ОСОБА_4 на обліку зазначеної установи не перебуває;

-довідку Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області № 24-25/206 від 02.05.2024 про проживання ОСОБА_4 без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , та відсутність скарг від жителів населеного пункту на обвинувачену;

-досудову доповідь Подільського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, яка надіслана із супровідним листом № 3143/28/21/1-24 від 25.09.2024 до Котовського міськрайонного суду, відповідно до якої виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Також зважаючи на наявні позитивні характеристики обвинуваченої та відсутність криміногенних потреб, орган пробації прийшов до висновку, що виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Зазначено, що у разі звільнення судом правопорушника від відбування покарання з випробуванням, доцільно, окрім обов`язків, визначених ч. 3, ч. 4 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені ч. 2 цієї ж статті - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

3.4. Обґрунтування наявності у діях обвинуваченої ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Суд оцінює критично показання обвинуваченої ОСОБА_4 щодо її наміру повернути телефон власнику,.

Так, відповідно до встановлених обставин кримінального провадження, ОСОБА_4 мобільний телефон знайшла 15.04.2024 поруч із кладовищем, усвідомлювала, що власник пристрою може повернутись з метою віднайдення загубленого електронного пристрою. ОСОБА_4 на місці знахідки мобільного телефону жодних заходів на встановлення володільця мобільного телефону не здійснено, органи Національної поліції України про знайдений пристрій не повідомлено.

Телефон належний ОСОБА_6 обвинуваченою повернуто лише 24.04.2024, після візиту працівників правоохоронних органів до місця проживання обвинуваченої.

Крім того, суд не може погодитись із тим, що у зазначеному кримінальному провадженні мобільний телефон можна рахувати знахідкою, зважаючи на таке.

Відповідно до чинного законодавства України, особа, яка знайшла загублену річ, не стає її власником. Згідно зі ст. 337 Цивільного кодексу України, така особа зобов`язана негайно повідомити про знахідку особу, яка її загубила (або власника речі), і повернути майно цій особі. Особа, якій передана знахідка, набуває прав та обов`язків особи, яка знайшла загублену річ. Якщо особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, або місце її перебування невідомі, особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана заявити про знахідку Національній поліції або органові місцевого самоврядування. Особа, яка знайшла загублену річ, має право зберігати її у себе або здати на зберігання Національній поліції, або органові місцевого самоврядування, або передати знахідку особі, яку вони вказали.

Верховний суд у своїй постанові від 18.07.2019 року у справі №761/31918/14-к зазначив, що особа, яка привласнює річ, має розуміти, що зовнішні умови, обстановка, розташування речі свідчать про те, що вона фактично не вийшла з володіння власника, а тільки залишена чи забута ним.

На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відоме; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати й сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; ґ) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Разом з тим, судом встановлено, що підтверджується показаннями обвинуваченої, що нею вжито активні дії з метою неможливості віднайдення власником свого мобільного телефону вилучено з пристрою картку оператора мобільного ТОВ «Лайфселл».

Верховний Суд під час розгляду справи № 128/984/17 (провадження № 51-1305км20) у постанові від 23.06.2020 р. назвав аналогічні умови, за яких знайдене стає знахідкою та зазначив, що за законодавчим визначенням крадіжка - це таємне викрадення майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це майно ні дійсного, на вигаданого права. Заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала, кому належить це майно, мала підстави вважати, де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

ОСОБА_4 самостійно не звернулась до Національної поліції України або органів місцевого самоврядування, до яких вона була зобов`язана звернутися у разі знахідки.

Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання згідно зі ст. 24 КК України

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої були умисними.

Посилання обвинуваченої на ту обставину, що вона не мала наміру здійснювати будь-які дії з телефоном, подальше його використання в особистих цілях, отримати будь-який дохід, вигоди від цього, оскільки у неї є власний телефон, що знаходиться в ремонті, також не є слушними. Перебування мобільного телефону впродовж десяти днів, з 15.04.2024 до 24.05.2024 (до прибуття працівників поліції до місця проживання обвинуваченої), у фактичному володінні обвинуваченого з будь-якою метою, як то особисте користування, передача іншим особам тощо, вказує на наявність корисливого умислу.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючою ознакою вчинення крадіжки в умовах воєнного стану.

Таким чином, суд дійшов до обґрунтованого та переконливого висновку про відсутність у діях обвинуваченої ОСОБА_4 необхідних умов, за яких привласнене майно може вважатися знахідкою.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви призначення покарання

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 , встановлено, що вона є уродженкою с. Мала Кіндратівка Котовського району Одеської області, громадянкою України, з середньою освітою, не працевлаштованою, зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимою.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 50, 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно з відповідними частинами статті 12 КК України класифікуються як тяжкий злочини, особу обвинуваченої, її вік, її перше притягнення до кримінальної відповідальності, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставини, які пом`якшують покарання, згідно із ч. 1 ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже з огляду на викладене, зважаючи на досудову доповідь органу пробації та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та беручи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку, вважає за доцільне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, інших альтернативних видів покарання не передбачено.

Окрім цього, підстав для застосування положень статті 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у вказаному конкретному випадку суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані, тобто у зв`язку з відсутністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

4.1. Рішення про порядок відбування обвинуваченою ОСОБА_4 призначеного покарання

Приймаючи рішення про порядок відбування обвинуваченою ОСОБА_4 призначеного покарання суд враховує те, що положення статті 75 КК України наділяють суд дискреційними повноваженнями при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років визначити, із урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомостей про особу винного та інших обставин кримінального провадження, чи можливе виправлення засудженого без реального відбування покарання.

Відтак, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставин даного кримінального провадження, особи обвинуваченої, яка беззаперечно в повному обсязі під час допиту в судовому засіданні визнала свою вину у вчиненому, а також беручи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої у період його дії, покласти на неї передбачені п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З метою додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання у даному випадку, на думку суду, можливо досягти мети заходу примусу без ізоляції обвинуваченого ОСОБА_4 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою впродовж іспитового строку тривалістю два роки, який буде достатнім для того, щоб остання довела своє виправлення, а покладення на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України дозволить здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченої.

На думку суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

5.2. Мотиви прийняття рішення щодо застосованих заходів забезпечення кримінального провадження

Відповідно до ст. 369, 374 КПК України у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення, в тому числі запобіжних заходів до набрання вироком законної сили, та мотиви його ухвалення.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, після набрання вироком законної сили, слід скасувати арешт, накладений:

-ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2024, справа № 505/1683/24, провадження № 1-кс/505/838/2024, на вилучений під час огляду мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9», зеленого кольору, ІМЕІ № НОМЕР_2 в чохлі, типу книжка, чорного кольору.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

5.1. Вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні

При вирішенні питання про долю речових доказів і документів у даному кримінальному провадженні, суд керується положеннями п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Речовий доказ у кримінальному провадженні телефон марки «Xiaomi Redmi 9», визнаний таким постановою слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 від 25.04.2024, необхідно повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_6 , який його отримав на зберігання згідно з розпискою від 14.05.2024.

6. Вирішення інших питань

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільні позови не пред`являлися.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні:

- судової товарознавчої експертизи від 02.05.2024 № СЕ-19/116-24/8409-ТВ у розмірі 2 271,84 грн.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст. 50, 61, 63, 65 - 67, 185, 357 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_4 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженої.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, після набрання вироком законної сили, скасувати арешти, накладений:

-ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2024, справа № 505/1683/24, провадження № 1-кс/505/838/2024, на вилучений під час огляду мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9», зеленого кольору, ІМЕІ № НОМЕР_2 в чохлі, типу книжка, чорного кольору.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України:

- речовий доказ у кримінальному провадженні: телефон марки «Xiaomi Redmi 9», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , синього кольору, повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_6 , який отримав його на зберігання згідно з розпискою від 14.05.2024.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення у кримінальному провадженні:

- судової товарознавчої експертизи від 02.05.2024 № СЕ-19/116-24/8409-ТВ у розмірі 2 271,84 грн (дві тисячі двісті сімдесят одну гривню вісімдесят чотири копійки).

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_12