ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000269 від 17.03.2018 та № 0001225 від 07.11.2018 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста кагалим тюменської області російської федерації, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні нікого немає, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 17.03.2018 приблизно о 04 год. 00 хв., перебуваючи разом з іншою особою, обвинувальний акт щодо якої розглядається Фастівським міськрайонним судом Київської області, поблизу приміщення ресторану «Вернісаж», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , помітили ОСОБА_9 та спільно вирішили вчинити розбійний напад на останнього з метою заволодіння його майном.

Реалізуючи відразу після цього спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з іншою особою, обвинувальний акт щодо якої розглядається Фастівським міськрайонним судом Київської області, пройшли за ОСОБА_9 до відлюдного місця для унеможливлення викриття їх злочинної діяльності сторонніми особами та, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок заволодіння чужим майном, наздогнали останнього поблизу будинку

АДРЕСА_3 і вчинили напад на нього із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я, а саме завдали кожен по декілька

ударів кулаками рук в ділянку голови потерпілого, тобто життєво

важливий орган, внаслідок чого він втратив рівновагу та впав на тверду

поверхню дорожнього покриття.

Після цього ОСОБА_8 разом з іншою

особою, обвинувальний акт щодо якої розглядається Фастівським

міськрайонним судом Київської області, продовжуючи реалізацію

спільного умислу, з метою подальшого подолання опору потерпілого,

нанесли по декілька ударів кожен руками в область тулуба та обличчя

останнього, чим спричинили ОСОБА_9 тілесні ушкодження у

вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку,

забійних ран підборіддя, верхньої губи, які відповідно до висновку

експерта №64/д від 13.07.2018, складеного за результатами проведення

судово-медичної експертизи, відносяться до категорії легких тілесних

ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В цей момент інша особа, обвинувальний акт щодо якої

розглядається Фастівським міськрайонним судом Київської області,

продовжуючи реалізовувати спільний із ОСОБА_8 злочинний умисел,

спрямований на заволодіння особистим майном потерпілого, діючи

умисно, відкрито для ОСОБА_9 , заволодів його мобільним

телефоном марки «iPhone 6», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 8 500

гривень, після чого з місця вчинення злочину разом з співучасником зник,

розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Згідно з обвинувальним актом своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 разом зі співучасником завдав потерпілому ОСОБА_9 фізичного болю,

моральних страждань, а також майнової шкоди на загальну суму 8 500

гривень.

Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковані як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто, як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Допитаний за вказаним епізодом обвинувачений ОСОБА_8 вини не визнав та надав суду наступні показання.

У березні 2018 року він відпочивав у кафе «Вернісаж» та вийшов на вулицю, де побачив ОСОБА_10 , з яким планував йти додому, бо вони проживали у одному районі міста, який спілкувався з ОСОБА_11 . Коли він підійшов до них, то ОСОБА_12 , з яким він був незнайомий, почав висловлювати образи в його бік, після чого між ними зав`язалась бійка і обвинувачений розбив потерпілому ніс. Ударів по тулубу він не наносив та телефон у ОСОБА_9 він не забирав і такого наміру не мав. Після отриманого удару ОСОБА_13 впав у сніг, але вони разом з ОСОБА_14 допомогли піднятись ОСОБА_12 та провели його додому. Обвинувачений ОСОБА_8 додав, що через певний час, того ж року, його затримали працівники поліції та доставили у відділення, там знаходився ОСОБА_15 , який повідомив поліцейським, що ОСОБА_8 не причетний до викрадення мобільного телефону і його відпустили.

Згідно з витягом з ЄРДР від 17.03.2018 у кримінальному провадженні №0000269 від 17.03.2018 органом досудового розслідування 17.03.2018 внесено відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 187 КК України у фабулі якого вказано: 17.03.2018 приблизно о 04 год. 00 хв., ОСОБА_15 діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, перебуваючи поблизу приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться адресою: АДРЕСА_2 , помітили ОСОБА_9 після чого, у них виник єдиний злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу відносно останнього з метою заволодіння його майном. В подальшому, ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, реалізовуючи єдиний злочинний умисел, прослідували за ОСОБА_9 до відлюдного місця для унеможливлення викриття їх злочинної діяльності сторонніми особами та діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок заволодіння чужим майном, наздогнали ОСОБА_9 та вчинили напад на нього із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я, а саме ОСОБА_15 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, відносно якої виділено матеріали в окреме провадження, нанесли по декілька ударів кулаками рук в ділянку голови потерпілого, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на тверду поверхню дорожнього покриття. Після чого ОСОБА_15 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, відносно якої виділено матеріали в окреме провадження, продовжуючи реалізацію спільного умислу з метою подальшого подолання опору потерпілого, нанесли по декілька ударів кожен руками в область тулуба та обличчя останнього, чим спричинили ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран підборіддя, верхньої губи, які відповідно до висновку експерта №64/д від 13.07.2018 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В цей момент, ОСОБА_15 , продовжуючи реалізовувати спільний із невстановленою досудовим розслідуванням особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, злочинний умисел, спрямований на заволодіння особистим майном потерпілого, діючи умисно, відкрито для ОСОБА_9 , заволодів його мобільним телефоном марки «iPhone 6», ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 8500 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим і майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 8500 гривень. Правова кваліфікація: ч. 2 ст. 187 КК України.

Згідно з рапортом старшого інспектора - чергового Фастівського ВП Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 від 17.03.2024 зареєстрованого в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Фастівського ВП № 2664, до чергової частини Фастівського ВП надійшло повідомлення по телефону від чергового лікаря Фастівської ЦРЛ про те, що до них звернувся ОСОБА_9 , 1991 року народження, проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 з тілесними ушкодженнями.

Згідно з заявами ОСОБА_9 від 17.03.2018 та 18.03.2018, останній повідомив правоохоронні органи про те, що 17.03.2018 приблизно о 4 год. по АДРЕСА_2 , поруч з рестораном «Вернісаж» двоє невідомих осіб спричинили йому тілесні ушкодження та відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «IPhone 6». ОСОБА_9 також просить прийняти міри до цих осіб

Згідно з постановою про зміну кваліфікації слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області від 19.03.2018 року змінено кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0000269 від 17.03.2018 року за ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання з фотознімками від 28.05.2018 у кримінальному провадженні №12018-269 від 17.03.2018 потерпілий ОСОБА_9 впізнав особу під №3, яка забрала мобільний телефон з кишені куртки.

Згідно з додатком до протоколу пред`явлення особи для впізнання на фотознімку під №3 зображений ОСОБА_15 .

Згідно з ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2018 у кримінальному провадженні №0000269 від 17.03.2018 було надано тимчасовий доступ до медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходяться в медичному закладі: Фастівській ЦРЛ,за адресою АДРЕСА_5 , з можливістю її вилучення.

Згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 03.07.2018 та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду встановлено, що 03.07.2018 слідчий СВ Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_17 у приміщенні Фастівської ЦРЛ за адресою: м. Фастів, вул. Льва Толстого, 17, у присутності ОСОБА_18 , на підставі ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2018 ознайомилась з медичною карткою № 2354/301 від 19.03.2018 стаціонарного хворого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з заявою ОСОБА_9 від 03.07.2018, останній просив долучити до матеріалів кримінального провадження № 0000269 від 17.03.2018 де він є потерпілим, медичну карту амбулаторного хворого № П-286 на його ім`я, як містить записи, що стосуються даного кримінального провадження.

Згідно з ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2018 у кримінальному провадженні № 0000269 від 17.03.2018 було призначено судово-медичну експертизу. На вирішення експерта було поставлено питання:

які тілесні ушкодження виявлено у ОСОБА_9 відповідно до медичної документації;

який їх ступінь тяжкості та механізм утворення та чи могли виникнути тілесні ушкодження у ОСОБА_9 при вказаних ним обставинах.

Висновком експерта № 64/д від 13.07.2018 у кримінальному провадженні № 0000269 від 17.03.2018 встановлено, що згідно з наданою медичною документацією ОСОБА_9 з 19 березня по 30 березня 2018 року, знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП ФРР «Фастівська центральна районна лікарня» з діагнозом «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забійні рани підборіддя, верхньої губи», а потім до 18 квітня 2018 року на амбулаторному лікуванні з діагнозом «Струс головного мозку. Цефалгічний синдром». При проведенні судово-медичної експертизи по медичних документах, на ім`я ОСОБА_9 мали місце наступні тілесні ушкодження: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку». «Забійні рани підборіддя, верхньої губи». Вищезазначені ушкодження, могли утворитися від дії тупого(их) предмета(ів), за обставин, зазначених в протоколі допиту потерпілого і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Діагноз: «Перелом кісток носа», не підтверджений рентгенологічними даними, тому при судово-медичній оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, до уваги не приймається.

Згідно з довідкою вартості від 10.07.2018 встановлено, що вартість бувшого у використанні мобільного телефону «iPhone 6» станом на 17.03.2018 становила 8500 грн.

Згідно з постанови слідчого відділення Фастівського відділення поліції Васильківського відділу ГУ НП в Київській області про зміну кваліфікації від 13.07.2018 року змінено кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0000269 від 17.03.2018 року з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 ст. 187 КК України.

Проаналізувавши наведені вище докази в частині пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення за ч.2 ст.187 КК України суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Як встановлено судом, наведені вище докази, які були надані стороною обвинувачення, стосуються кримінального провадження № 0000269 від 17.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.187 КК України. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_15 закрите у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Не зважаючи на те, що у даному кримінальному провадженні, яке було об`єднане під час судового розгляду, є один і той же потерпілий - ОСОБА_9 , однак різні обвинувачені - ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , доказів, які б доводили обставини, пред`явленого саме ОСОБА_8 обвинувачення за ч.2 ст.187 КК України у кримінальному провадженні № 001225 від 07.11.2018 стороною обвинувачення суду не надано.

Суд звертає увагу, що склад суду під час розгляду даної справи неодноразово змінювався у зв`язку з виходом суддів у відставку, тому відповідно до ч.1 ст.319 КПК України новим складом суду було ухвалено розпочати розгляд справи спочатку. Суд неодноразово викликав потерпілого ОСОБА_9 у судові засідання для його допиту, відповідно до встановленого порядку розгляду справи, однак потерпілим судові виклики проігноровані, що стало приводом для накладення на нього грошового стягнення за неявку на виклик суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_8 в інкримінованому йому за ч.2 ст.187 КК України злочині.

Відповідно до до ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:

1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;

2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;

3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 слід виправдати щодо пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.187 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.373 КК України, оскільки під час судового розгляду не доведено, що саме він вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Крім цього, ОСОБА_8 09.05.2019 вирішив скоїти крадіжку з

території домоволодіння за адресою:

АДРЕСА_6 , де з квітня 2019 по 08.05.2019 зі

згоди власника ОСОБА_19 тимчасово проживав.

Для цього ОСОБА_8 09.05.2019 приблизно о 04 год. 00 хв.

діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного

збагачення за рахунок викрадення чужого майна, прибув до території

домоволодіння за адресою:

АДРЕСА_6 , де, скориставшись тим, що за його діями ніхто

не спостерігає, через незачинену хвіртку проник на огороджену по всьомупериметрі територію подвір`я.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою наданого йому раніше власником ключа відкрив вхідні двері, після чого прослідував до приміщення будинку, що належить ОСОБА_19 , де, пошкодивши замок, проник до однієї з кімнат, звідки, не маючи на це дозволу від власника, взяв металеве кільце з ключами від замків вхідних дверей підсобних приміщень.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 за допомогою ключів відчинив вхідні двері до гаражного приміщення, літньої кухні та горища погребника, звідки таємно від оточуючих, з метою незаконного особистого збагачення, здійснив таємне викрадення належних ОСОБА_19 велосипеда «Україна», вартість якого згідно з висновком експерта № 13-1/1316 від 26.07.2019, складеного за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, становить 1 033 гривні 33 копійки, бензопили «Stihl VS 170/180» та саморобного зварювального апарату, вартість яких згідно з висновком експерта № 13-1/1316 від 26.07.2019 встановити неможливо, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_19 майнової шкоди на вищезазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_8 повторно вчинив крадіжку, поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Також, ОСОБА_8 в період з 22 год. 00 хв. до 24 год. 00 хв. 25.05.2019, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, проходячи повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_7 , що належить ОСОБА_20 , помітив там незачинені двері гаражного приміщення, після чого вирішив скоїти крадіжку майна з вищезгаданого домоволодіння.

Для цього, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через отвір у паркані проник на частково огороджену по всьому периметру територію подвір`я за адресою: АДРЕСА_7 .

Продовжуючи реалізацію свого протиправного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 через незачинені вхідні двері проник до гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_7 , звідки діючи умисно, повторно, таємно викрав велосипед «Comanche Tomahawk 26», вартість якого згідно з висновком експерта № 13-1/1418 від 28.08.2019, складеного за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, становить 5 266 гривень 67 копійок, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_21 майнової шкоди на вищезазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна, крадіжку, вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням в житло, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав вину у кримінальному провадженні № 0001225 в інкримінованих йому за ч. 3 ст. 185 КК України кримінальних правопорушеннях та надав суду наступні показання.

З квітня по травень місяць 2019 року він знімав будинок у потерпілого ОСОБА_19 , після того як він виїхав від потерпілого, 09.05.0219, прибув до території домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , і яке належить ОСОБА_19 , зайшов через хвіртку та за допомогою наданого йому раніше ключа відкрив вхідні двері та пошкодив замок у одній із кімнат будинку, де взяв ключі від сарайного приміщенні після чого викрав велосипед, бензопилу та зварювальний апарат.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_19 надав суду наступні показання.

Навесні 2019 року потерпілий ОСОБА_19 допоміг ОСОБА_8 , дозволивши йому разом з дівчиною та дитиною проживати у будинку, який знаходиться у АДРЕСА_6 , однак в травні зазначеного року, йому зателефонували знайомі та повідомили, що ОСОБА_8 побив дівчину з якою проживав. Приїхавши у с. Червоне, потерпілий побачив, що будинок був відкритим, двері у кімнату, яка була зачинена, пошкоджені, а деякі речі пропали, а саме: зварювальний апарат, бензопила та велосипед

У вчиненому щиро кається, позов заявлений потерпілим ОСОБА_19 визнає частково.

Щодо епізоду крадіжки у потерпілого ОСОБА_21 , то обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, що у травні 2019, точної дати обвинувачений не вказав, перебуваючи біля лікарні, що знаходиться у АДРЕСА_7 , помітив відкритий гараж, який знаходився на огородженому парканом домоволодінні, він переліз через паркан, та викрав велосипед, на якому і поїхав додому та в подальшому продав його знайомому. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора, потерпілого ОСОБА_19 провів судовий розгляд в частині цього обсягу обвинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення та крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Згідно з документами, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_8 , він раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, неодружений, на утриманні нікого немає, не є інвалідом, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 кримінальне покарання за епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_19 , суд враховує наступне.

Законом України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» до ст. 51 КУпАП внесено зміни, відповідно до яких ст. 51 КУпАП поширює свою дію на викрадення майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказаний закон за своєю суттю є кримінальним законом, що скасовує в даному випадку кримінальну відповідальність, адже саме положення ст. 51 КУпАП є тим критерієм, який розмежовує дрібну крадіжку від кримінально караної.

Як встановлено судом ОСОБА_8 вчинив крадіжку 09.05.2019, а розмір викраденого майна становить 1033,33 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн.

Згідно з положеннями ст.51 КУпАП для визначення розміру адміністративно караної крадіжки, в тому числі дрібної, визначено неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який згідно з положеннями ПК України визначається на рівні податкової соціальної пільги, тобто 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року (відповідно до п. 5 р. XX Податкового кодексу).

З урахуванням наведеного розмір викраденого ОСОБА_8 майна в сумі 1033,33 грн. є меншим, ніж два неоподатковуваних мінімумів станом на час вчинення ним крадіжки, тобто менше ніж 1921 грн (2х(1921х0,5)).

Відповідно до ч.1 ст.5, 44 КК України, з урахуванням положень ст. 51 КУпАП, а також п.4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження вчинене 09.05.2019 у потерпілого ОСОБА_19 на суму 1033,33 грн. у зв`язку з скасуванням закону, яким встановлювалась протиправність діяння.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим ОСОБА_19 до обвинуваченого ОСОБА_8 цивільного позову, то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові.

У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 5, ст. 44 КК України, то ухвалення за цивільним позовом будь-якого з судових рішень, суперечитиме положенням ст.129 КПК України. В той же час, оскільки КПК України не врегульоване питання щодо цивільного позову в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності, то суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону та залишити цивільний позов без розгляду, роз`яснивши потерпілому ОСОБА_19 право звернутися з цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення моральної та матеріальної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_21 , суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, який вину визнав, його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, яка свідчить про те, що після цих злочинів він знову вчинив злочин проти власності та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України в межах санкції даної статті у виді позбавлення волі на певний строк.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_8 станом на час ухвалення вироку у даній справі відбуває покарання за іншим судовим рішенням, відомості про яке у суду відсутні. У зв`язку з цим у суду відсутні будь-які підстави для врахування призначеного ОСОБА_8 покарання під час ухвалення даного вироку.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертиз під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за висновками експертиз: № 13-1/1316 від 26.07.2019 становить 471 грн. 03 коп; № 13-1/1418 від 28.08.2019 становить 471 грн. 03 коп.

Відповідно до ст. 124 КПК України вказані судові витрати слід стягнути з обвинуваченогоОСОБА_8 .

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, 374, 376, ч.15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.373КПК України.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.185 КК України за епізодом крадіжки, вчиненої щодо потерпілого ОСОБА_19 на підставі ч. 1 ст. 5, ст. 44 КК України та провадження у справі закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_19 до ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_19 право звернутися з цивільним позовом про стягнення з ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі - 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 копійок у дохід держави.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:

?навісний замок, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області - повернути власнику ОСОБА_19 ;

?велосипед «Comanche Tomahawk 26», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_21 - залишити останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1