Справа № 944/5365/24
Провадження №1-кп/944/1191/24
про продовження строку тримання під вартою
12.11.2024 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Рівне, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,
В провадженні Яворівського районного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 06.11.2024 в даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 25.09.2024, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 23 листопада 2024 року включно.
12.11.2024 прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідування та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного Регіону ОСОБА_3 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з визначенням розміру застави.
В обґрунтування клопотання зазначає, що 25.09.2024 ухвалою Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 грн, до 23.11.2024.
Зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Водночас, строк тримання під вартою ОСОБА_6 спливає, а ризики, наведені в ухвалі суду від 25.09.2024, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час, не відпали, не зменшилися та не змінилися. Зокрема, зазначає про ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин є особливо тяжким та у разі доведення вини йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі до 12 років без альтернативи призначення більш м`якого покарання; ризик знищення та приховання речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки останньому достовірно відомо про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір; ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків чи інших підозрюваних, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення злочину, впливу на свідків; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки такий вчинено з корисливих мотивів, а також й те, що останній раніше притягався до кримінальної відповідальності, не має постійного джерела доходів, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків
Вважає що наведені факти свідчать про неможливість запобігання ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а тому просить продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 календарних днів.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задоволити.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, зазначив, що на даний час хворіє, а тому по стану здоров`я не може перебувати під вартою. Наголосив, що під час розгляду попередньої справи про його обвинувачення умови домашнього арешту не порушував, а тому просить застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , клопотання прокурора заперечив, пояснив, що ОСОБА_6 потребує лікування, має міцні соціальні зв`язки, місце проживання, хоче продовжувати військову службу, а тому просить змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній аерш або зменшити розмір застави до 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд повинен врахувати наявність ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, а також оцінити в сукупності обставини, які визначені в ч.1 ст.178 КПК України.
Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.
Так на розгляді у Яворівському районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
28.03.2024 ОСОБА_6 затримано, у порядку, передбаченому ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.
30.03.2024 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду Львівської області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 календарних днів, який неодноразово продовжувався.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 25.09.2024 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 календарних днів.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 23 листопада 2024 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.
Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися.
Враховуючи те, що зазначений вище злочин вчинений ОСОБА_6 з корисливих мотивів, метою якого було неправомірне одержання грошових коштів з метою досягнення бажаної мети, слід прийти до висновку, що обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, призведе до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.
Судом також враховано, що 03.02.2016 вироком Рівненського міського суду Рівненської області, ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України, до позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна та ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22.12.2021 звільнено умовно-достроково від відбування не відбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки і 10 днів.
Підозрюваний ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив, на даний час є обмежено придатний до військової служби, не працює, не має постійного джерела доходу, неодружений, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків в останнього.
Ризиками, які дають підстави продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід вважати те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, у разі доведення вини останньому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі терміном до 12 років, без альтернативи призначення більш м`якого покарання, що свідчить про високий ступінь ризику переховування від суду, у тому числі у Республіці Польща, оскільки при вчиненні злочину, такий займався виготовленням фіктивних документів для виїзду за кордон. Окрім того, перебуваючи на волі, обвинувачений може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України. Крім цього, у випадку обрання стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може спілкуватися з невстановленими особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останньому допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.
Також отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства, з метою зміни або відмови їх від показів. Про очевидність вказаного ризику свідчить і факт так званого прихованого конспіративного спілкування між співучасниками злочину, та іншими особами, залучення до вчинення злочину як водіїв третіх осіб.
У разі не обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній може вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину, у якому обвинувачується.
Таким чином, суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися.
Суд не бере до уваги покликань обвинуваченого та його захисника, оскільки наведені ними доводи в судовому засіданні не спростовують вищенаведених висновків суду.
Оцінюючи тяжкість інкримінованого злочину, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі терміном до 12 років.
З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_6 та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів.
Крім цього, враховуючи особу обвинуваченого, його майновий стан, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, на підставі ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає, що наявні достатні підстави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього КПК України обов`язків шляхом визначення застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
На підставі наведеного, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 календарних днів з раніше визначеним розміром застави.
Таким чином, існують законні підстави та виправдані потреби для задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, з попередньо визначеним розміром застави.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 календарних днів, тобто до 10 січня 2025 року включно, з визначенням застави 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200,00 грн.
У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_6 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:
- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;
- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , підозрюваними ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , а також ОСОБА_15 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Строк дії ухвали рахувати з 12 листопада 2024 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» - для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1