ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/234/24 Номер провадження 11-кп/814/1846/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. П олтава кримінальне провадження №0001366 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 04 липня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0001366 стосовно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 01 вересня 2024 року.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

При цьому наголошує про значне зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з огляду на введення на території України воєнного стану.

Наголошує, що оскаржувана ухвала не містить посилання на особливі обставини, які б виправдовували продовження строку його тримання під вартою.

Стверджує, що утримується під вартою протягом 8 місяців, що свідчить про порушення розумних строків розгляду кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, суд оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197 і 199 КПК України.

Належним чином врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, внаслідок якого помер потерпілий.

Також, суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, дані про його особу, сімейний і майновий стан.

При цьому, апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_8 під варту не змінилися обставини, які дають підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Так, місцевий суд правильно вказав про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від суду з огляду на тяжкість покарання, що передбачена санкцією інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення кримінальних правопорушень.

Висновки суду про відсутність міцних соціальних зв`язків підтверджуються даними про особу обвинуваченого, який сім`ї та дітей не має, не працює, не має офіційних джерел доходів.

Крім того, місцевий суд правильно вказав про наявність ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше засуджувався за вчинення умисного вбивства, крадіжки та розбою, на шлях виправлення не став та невдовзі після звільнення з установи відбування покарання обвинувачується у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Наведене свідчить про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого.

Твердження обвинуваченого про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з огляду на введення на території України воєнного стану є непереконливими, адже обрання стосовно ОСОБА_8 вказаного запобіжного заходу слідчим суддею під час досудового розслідування було проведено вже в умовах воєнного стану.

Також колегія суддів звертає увагу, що сама по собі тривалість тримання особи під вартою не може бути безумовною підставою для зміни запобіжного заходу за відсутності інших достатніх та вагомих підстав для прийняття такого рішення.

Матеріали провадження та апеляційна скарга не містять об`єктивних даних про неможливість тримання обвинуваченого під вартою з огляду на стан його здоров`я.

Таким чином, наведені дані про особу ОСОБА_8 з урахуванням обсягу пред`явленого обвинувачення та характеру інкримінованого кримінального правопорушення свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на наведене, висновки суду про продовження тримання під вартою ОСОБА_8 ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Отже, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 04 липня 2024 року у кримінальному провадженні №0001366 щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4