Провадження № 1-в/487/324/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , , особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про скасування звільнення від відбуття покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбуття покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ВСТАНОВИВ:

Вироком Долинського районним судом Кіровоградської області від 10.04.2023 ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, на підставі ст.76 КК України зобов`язаного: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Начальник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від призначеного покарання з випробовуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Мотивуючи подання тим, що звільнений з випробовуванням ОСОБА_5 ознайомлений з порядком здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, та порядком виконання обов`язків, покладених на нього судом, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію. В період іспитового строку підобліковий відповідно до вимоги Миколаївського РУП до кримінальної відповідальності не притягався. Однак засуджений порушив обов`язки покладені на нього судом, а саме без поважних причин не з`являється на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Представник органу пробації в судовому засіданні підтримала подання.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання, оскільки вважає, що органом пробації не надано належних доказів в його обґрунтування.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали особової справи суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 10.04.2023 вироком Долинського районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавленні волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст.166 КВК України, зокрема у ч.2 передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. При цьому, як зазначено у ч.3, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-4 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку;роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України "Про пробацію". Звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу. У разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

Суд вважає, що в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно слід відмовити з наступних підстав.

Засуджений є неповнолітнім, самостійного заробітку не має. Місцем проживання ОСОБА_5 відповідно до ст. 29 ЦК України є місце проживання його батьків (опікуна). Зважаючи на воєнний стан на території України, складну матеріально-економічну ситуацію та першочерговий обов`язок батьків дбати про безпеку дітей, обов`язок всіх органів відповідно до ст. 3 «Конвенції Про права дитини» діяти в найкращих інтересах дитини, суд вважає, що покладені на ОСОБА_5 вироком обов`язки, були не виконані неповнолітнім з поважних причин.

Жодних доказів небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення органом пробації не надано.

Суд вважає, що засуджений не є суспільно-небезпечним або таким, що потребує ізоляції від суспільства. А тому враховуючи викладене, суд має підстави для відмови у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, на підставі ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про скасування звільнення від відбуття покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбуття покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя ОСОБА_1