Провадження по справі №1-кс/522/5355/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

31 жовтня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001340 від 20.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.09.2024 о 16 год. 14 хв. в м. Одеса по вул. Каманіна навпроти буд. № 15А відбулося зіткнення автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з мотоциклом «YAMAHA MAJESTY 155» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження, з якими останнього госпіталізовано до КНП «МКЛ №10» ОМР.

19.09.2024 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пргоди був оглянутий автомобіль «VOLKSWAGEN JETTA» р.н. НОМЕР_1 , який в подальшому був переданий власнику на відповідальне зберігання та мотоцикл «YAMAHA MAJESTY 155» р.н. НОМЕР_2 , який в наступному був поміщений на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів №6 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29/а.

20.09.2024 автомобіль «VOLKSWAGEN JETTA» р.н. НОМЕР_1 та мотоцикл «YAMAHA MAJESTY 155» р.н. НОМЕР_3 були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Автомобіль «VOLKSWAGEN JETTA» р.н. НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 видане 27.07.2016 ТСЦ 5141, належить ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотоцикл «YAMAHA MAJESTY 155» р.н. НОМЕР_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 видане 13.09.2024 ТСЦ 5141, належить ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином автомобіль «VOLKSWAGEN JETTA» р.н. НОМЕР_1 та мотоцикл «YAMAHA MAJESTY 155» р.н. НОМЕР_3 , є тимчасово вилученим майном, яке необхідно дослідити шляхом проведення авто-технічних та транспортно-трасологічної експертиз.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове позбавлення за підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу».

Автомобіль «VOLKSWAGEN JETTA» р.н. НОМЕР_1 та мотоцикл «YAMAHA MAJESTY 155» р.н. НОМЕР_3 , згідно ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів».

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» р.н. НОМЕР_1 та мотоцикла «YAMAHA MAJESTY 155» р.н. НОМЕР_3 , які є речовим доказом та мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КПК України автомобіль «VOLKSWAGEN JETTA» р.н. НОМЕР_1 та мотоцикл «YAMAHA MAJESTY 155» р.н. НОМЕР_3 підпадають під ознаки іншого володіння особи.

Зазначений автомобіль «VOLKSWAGEN JETTA» р.н. НОМЕР_1 та мотоцикл «YAMAHA MAJESTY 155» р.н. НОМЕР_3 мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчужувати вказане майно, що б у ході подальшого розслідування мати можливість його дослідження за вказаним місцем зберігання.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Позиція учасників судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 доводи клопотання підтримав в повному обсязі, просив накласти арешт, із забороною розпорядження та користування на автомобіль «VOLKSWAGEN JETTA» р.н. НОМЕР_1 та мотоцикл «YAMAHA MAJESTY 155» р.н. НОМЕР_3 , які є речовим доказом та мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні. Пояснив, що у кримінальному провадженні проведені експертизи транспортних засобів, проте їх висновки до органу досудового розслідування ще не надійшли.

У судове засідання власники транспортних засобів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не з`явились. Власник мотоциклу «YAMAHA MAJESTY 155» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_5 звернувся до суду із письмовими поясненнями, в яких просив відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на транспортні засоби, мотивуючи тим, що всі необхідні експертизи, які безпосередньо стосуються транспортних засобів в рамках кримінального провадження № 0001340 від 20.09.2024 проведені, відповідні висновки в ході досудового розслідування отримані.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити з наступних підстав.

Мотиви суду.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання дізнавача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно із ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області області перебуває кримінальне провадження № 0001340 від 20.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування підстав звернення до слідчого судді зі вказаним клопотанням про арешт майна автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» р.н. НОМЕР_1 та мотоцикла «YAMAHA MAJESTY 155» р.н. НОМЕР_3 , які є речовим доказом та мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що проведено авто технічну експертизу технічного стану автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» та судову транспортно-трасологічну експертизу механізму зіткнення «VOLKSWAGEN JETTA» р.н. НОМЕР_1 та мотоцикла «YAMAHA MAJESTY 155» р.н. НОМЕР_3 .

Зважаючи на те, що органом досудового розслідування проведені всі неохібні експертизи у кримінальному провадженні, клопотання прокурора фактично зводиться до формального перелічення правових підстав для застосування такого заходу, без належного обґрунтування доведення такої необхідності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод, учасником яких є Україна. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності, як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заборонено будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійсненим на підставі закону.

ЄСПЛ в своїх рішеннях визначає, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи» (справа Баклашов проти Росії, рішення від 09 червня 2005 року, справа Ізмайлов проти Росії, п.38 рішення від 16 жовтня 2008).

Отже, з метою недопущення порушення прав осіб, які є власниками вилучених транспортних засобів, запобігання наслідкам, до яких може призвести арешт, враховуючи відсутність необхідності вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження, у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна відмовити з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Зобов`язати прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та або слідчих з групи слідчих у кримінальному провадженні № 0001340 від 20.09.2024 повернути вилучене майно власникам за належністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 01.11.2024 року о 11 год. 00 хв. в залі суду № 131.

Слідчий суддя: ОСОБА_7

31.10.2024