В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001414 від 03.10.2024, по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

у с т а н о в и в:

03 жовтня 2024 року приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи вздовж житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на землі побачив пакет з прозорого полімерного матеріалу з пазовим замком, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору. Будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини, ОСОБА_2 , припустив, що у знайденому пакеті з прозорого полімерного матеріалу, міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін. В цей час у ОСОБА_2 , виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 , підняв із землі знайдений ним пакет з прозорого полімерного матеріалу з пазовим замком, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, та роздивившись її, впевнився, що дійсно у даному пакеті міститься порошкоподібна речовина, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, тим самим, вчинив безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання без мети збуту, психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

В цей час у ОСОБА_2 , виник протиправний умисел спрямований на незаконне зберігання для подальшого власного вживання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін. Продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 , помістив незаконно придбаний ним пакет з прозорого полімерного матеріалу з пазовим замком, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, до правої зовнішньої кишені штанів, в які був одягнений, та став зберігати при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту. Після чого, ОСОБА_2 , зберігаючи при собі пакет з прозорого полімерного матеріалу з пазовим замком, в середині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, пішов далі по власним справам.

Того ж дня, тобто 03.10.2024 приблизно о 13 год. 04 хв., за адресою: АДРЕСА_3 , працівниками поліції було виявлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі пакет з прозорого полімерного матеріалу з пазовим замком, в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Після цього, на вказане місце за адресою: м. Київ, вул. Сосюри, 7, була викликана слідчо-оперативна група Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, для проведення обшуку затриманої особи.

В подальшому, 03.10.2024 в період часу з 13 год. 32 хв. до 13 год. 38 хв., за адресою: м. Київ, вул. Сосюри, 7, оперативним працівником карного розшуку за дорученням дізнавача відділу дізнання, у присутності двох запрошених понятих однієї статі та шляхом застосування безперервної відеофіксації було проведено обшук затриманої особи, в ході якого у ОСОБА_2 , в правій зовнішній кишені штанів, в які останній був одягнений, було виявлено та вилучено пакет з прозорого полімерного матеріалу з пазовим замком, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,506 г., яку він незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-24/57651-НЗПРАП від 09.10.2024: В наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в наданій речовині становить 0,506 г. Амфетамін, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини - амфетаміну, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: до 0,15 грам.

Прокурор звернулася з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі. Також у поданій заяві ОСОБА_2 просить призначити йому покарання у виді іспитового строку терміном на 1 рік.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Верховний Суд у постанові від 04.12.2023 по справі № 462/3095/20 зазначив, що у кримінальному праві виправлення засудженого є таким впливом покарання на свідомість особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, за допомогою якого усуваються ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення. Виправлення виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, в тому числі і кримінального. Досягнення мети виправлення означає, що в особистості засудженого в результаті застосування до нього покарання відбулись такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів, що неможливо без усвідомлення та засудження винуватим вчиненої ним власної суспільно небезпечної дії. При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Також Верховний Суд у своїй постанові від 05.02.2024 по справі № 754/6054/22 витлумачив, що підставами для судового розсуду в ході призначення покарання є: кримінально-правові відносно визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважувальні норми, у яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, під час врахування пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначення «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, котра вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, натомість з 11.01.2012 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Стан відміни», а також враховує його вік та стан здоров`я.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначати ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, призначаючи ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі, суд виходить з того, що вирішення питання про призначення виду та розміру покарання належить до дискреційних повноважень суду, який розглядає кримінальне провадження по суті.

Зважаючи на вищезазначене, враховуючи особу обвинуваченого та його пост кримінальну поведінку, яка не свідчить про бажання ОСОБА_2 ставати на шлях виправлення з урахуванням вже наявних попередніх судимостей, суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 309 КК України, ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 відраховувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.

Речові докази у справі, які містяться у матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах справи.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,506 г., що передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 022832 від 14.10.2024) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2 387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн. 70 коп. за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-24/57651-НЗПРАП від 09.10.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 КПК України, роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення з клопотанням про помилування.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1