Провадження № 1-кс/638/2664/24
УХВАЛА

Іменем України

06 серпня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Саха (Якутія), громадянин РФ, офіційно не працевлаштований, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001561 від 23.07.2024 за ч. 1 ст. 152 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , в обґрунтування якого посилається на наступне.

Слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2024 за № 00001561 за ч. 1 ст. 152 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 23.07.2024 у денний час ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знайшла оголошення в соціальній мережі «Інтернет» про те, що раніше невідомий їй ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , робить масаж. Зателефонувавши за вказаним у оголошенні телефоном ОСОБА_8 домовилась із ОСОБА_5 про проведення масажу.

23.07.2024 о 17 год. 30 хв. ОСОБА_8 прибула до масажного кабінету за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходиться приміщення КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ХОР. Прийшовши у вказаний час ОСОБА_5 розпочав масаж. Під час проведення масажу у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням у тіло ОСОБА_9 з використанням іншого предмета (руки) без добровільної згоди останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, з використанням іншого предмета (руки), без добровільної згоди ОСОБА_8 , використовуючи надання послуг масажу як привід до вчинення цих дій, ОСОБА_5 почав вчиняти дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_8 з використанням іншого предмета (руки), без добровільної згоди потерпілої особи. У відповідь на його протиправні дії ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_5 про заборону вчиняти зазначені дії. ОСОБА_5 не реагував на зауваження та продовжував вчиняти протиправні дії. Після чого, ОСОБА_8 встала, одягнулась та вибігла з приміщення.

02.08.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, як окремо, так і усіма у сукупності, а саме: допиту потерпілої ОСОБА_8 , оглядом телефону ОСОБА_5 та протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор та слідча клопотання підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Підозрюваний, ОСОБА_5 та його захисник проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечували.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями статті 186 КПК України визначено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно з частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК (частина друга статті 177 КПК).

Крім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема статей 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно частини першої, другої та шостої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20 червня 2019 року по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27 лютого 2019 року по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець республіки Саха (Якутія), громадянин РФ, офіційно не працевлаштований, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , постійного джерела доходів не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та можливість з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховування від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними:

Підозрюваний малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та можливість, з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності, переховування від суду.

Крім того, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його підозрюють у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду.

В обґрунтування іншого ризику, а саме незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні є те, що підозрюваний може у подальшому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити потерпілу, свідків, які ще не допитані судом, змінити свої покази та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином..

Таким чином, судом, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Відтак у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання іншим чином, а тому з метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку з тим, що такий вид обмеження може запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених частиною першою статтею 177 КПК України, та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, є обгрунтованою.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування або суду; незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні суд дійшов висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Саме такий запобіжний захід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, буде відповідати даним про особу обвинуваченого, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують, забезпечить в повній мірі належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також відповідатиме охороні прав та інтересів суспільства.

Водночас, суд вважає, що обов`язки, покладені на підозрюваного за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим їх застосування відповідає приписам п. 2 частини третьої статті 132 КПК України.

З огляду на положення частини сьомої статті 194 КПК України, у зв`язку із застосуванням щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд покладає на нього визначені статтею 194 КПК України обов`язки на строк два місяці.

Керуючись статтями 131, 132, 176 - 178, 181, 182-184, 194 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001561 від 23.07.2024 за ч. 1 ст. 152 КК України - задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., на строк два місяці, тобто до 06 жовтня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такі обов`язки:

- заборонити залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 ; у період доби з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Дозволити ОСОБА_5 , залишати місце перебування під домашнім арештом під час повітряної тривоги задля укриття в захисних спорудах цивільного захисту з метою уникнення загрози життю та здоров`ю.

За умови неможливості залишатися за місцем перебування під домашнім арештом, зумовленої режимом воєнного стану чи у випадку загрози здоров`ю, життю та безпеці, виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, стану ведення активних бойових дій, дозволити ОСОБА_5 залишити місце перебування під домашнім арештом з обов`язковим повідомленням про це прокурора та суддю протягом 48 годин із зазначенням нової адреси місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити ОСОБА_5 про його право на звернення до суду із клопотанням про зміну адреси перебування під домашнім арештом з метою забезпечення безпеки життю та здоров`ю під час дії воєнного стану в Україні.

Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Строк дії ухвали встановити до 06 жовтня 2024 року включно.

Суддя ОСОБА_1