Провадження № 1-кп/470/13/24
Справа № 470/538/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю в режимі відеоконференції прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 , прокурора відділу процесуального керівництва Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Березнегувате кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2022 року за №0000259 та кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2022 року за №0000106 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 та ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Березнегуватського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 та ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою судді від 25 жовтня 2023 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, ухвалою суду від 10 листопада 2023 року дане кримінальне провадження призначене до судового розгляду, а 12 серпня 2024 року за ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 10 жовтня 2024 року включно.

В ході судового розгляду прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні трьох епізодів особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, зокрема у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, які він вчинив у складі організованої групи за участю ОСОБА_9 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Під час досудового розслідування ОСОБА_5 змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою, який в ході судового розгляду судом було продовжено та на даний час він закінчується. Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які кримінальним законом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке йому загрожує, незаконно впливати на свідків, оскільки обізнаний про них з матеріалів кримінального провадження, з метою зміни показань, наданих на досудовому розслідуванні та вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані зі збутом психотропних речовин, через відсутність іншого заробітку, прокурор просив продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони підтримав зазначене клопотання та просив його задовольнити, інший прокурор в судовому засіданні вважав клопотання таким, що підлягає задоволенню, однак обвинувачені та захисник ОСОБА_7 вважали, що клопотання є необґрунтованим, а для продовження запобіжного заходу відсутні правові підстави. Зокрема захисник ОСОБА_7 зазначала, що доказів наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, прокурором до суду не надано, обвинувачений на свідка у даному кримінальному провадженні не впливав, вона його оговорила, під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні була порушена підслідність, а тому здобуті докази є недопустимими, ОСОБА_5 є військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією, отримав тяжке поранення, за місцем проживання він характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, а тому йому можливо змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або заставу.

Заслухавши думку учасників процесу та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

З ухвали Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2024 року вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» на строк до 10 жовтня 2024 року включно.

Підставами для постановлення судом вказаної ухвали були наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення з метою зміни показань, наданих на досудовому розслідуванні та продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Так ОСОБА_5 , який розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, призваний на військову службу за мобілізацією та після тривалого лікування через поранення повернувся до місця постійного проживання, на даний час офіційного джерела доходу не має, раніше не судимий, органом досудового розслідування поставлено у вину вчинення трьох епізодів особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, у складі організованої групи, за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, протягом досудового розслідування він впливав на свідка у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 з метою зміни раніше наданих показань, що вбачається з ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2023 року, у зв`язку з чим до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а заставу звернено в дохід держави.

Крім того, за даними обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, пов`язаного зі збутом особливо небезпечних психотропних речовин військовослужбовцям Збройних сил України, які залучені до захисту суверенітету і територіальної цілісності України.

Ці дані вказують на те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, обвинувачений, враховуючи кількість епізодів, тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке передбачене за його вчинення, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення з метою зміни показань, наданих на досудовому розслідуванні, оскільки вони судом допитані ще не були, а обвинувачений обізнаний про їх анкетні дані, та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин.

За вимогами ч.1 ст.89 КК України питання допустимості доказів суд вирішує під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а тому доводи захисника ОСОБА_7 про недопустимість доказів у даному кримінальному провадженні через порушення правил підслідності, на даній стадії судового розгляду не вирішуються і судом до уваги прийняті бути не можуть.

Крім того, доводи захисника про те, що ОСОБА_9 оговорила обвинуваченого стосовно впливу на неї з приводу зміни наданих на досудовому розслідуванні показань, спростовуються даними, зазначеними в ухвалі слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2023 року, яка вступила в законну силу, а доводи про позитивні характеристики обвинуваченого за місцем проживання,отримання ним тяжкого поранення, зазначених висновків суду не спростовують.

Статтею 17 Закону України від 23 серпня 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

На думку суду, обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, та не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього судом не встановлено.

Тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а доводи захисника ОСОБА_7 про можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який - цілодобовий домашній арешт чи заставу, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.183, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08 грудня 2024 року включно.

На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1