07.10.2024
Справа № 642/6321/24
Провадження № 1-кс/642/3612/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Слідчого відділу Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001505 від 01.10.2024 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Слідчого відділу Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Новобаварської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001505 від 01.10.2024 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання Слідчого відділу Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001505 від 01.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи про кримінальну караність злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, знаючи про високу прибутковість від вчинення цих злочинів, з метою систематичного отримання прибутку від їх збуту, ігноруючи вимоги ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60-95-BP (в редакції Закону № 530-У від 28.12.2015), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров?я України № 634 від 29.07.2010 «Про внесення змін до Наказу міністерства охорони здоров?я України від 01.08.2000 року № 188, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, з метою подальшого збуту, в невстановлений період часу, однак не пізніше 01.10.2024, при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав у особи (осіб), особистість якої (яких) процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу придбану ним психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін залишив зберігати з метою подальшого збуту в приміщенні квартири за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того ОСОБА_4 з метою зважування психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну - для її передачі кінцевому споживачу використовував електронні ваги, для подрібнення придбаної ним психотропної речовини використовував шпатель для розподілення частин психотропних речовин застосовував металеві ложки, порожні полімерні зіппакети з фіксаторами пристосував для поміщення розфасованих частин психотропних речовин.

Протиправні, злочинні дії ОСОБА_4 , пов?язані з незаконним придбанням та зберіганням психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, з метою подальшого збуту, були припинені на законних підставах співробітниками поліції, якими 01.10.2024 в період часу з 18 год. 04 хв. по 21 год. 46 хв., на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова, провели обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявили та вилучили: 9 полімерних зіппакетів з фіксатором, всередині яких перебувала кристалічна речовина рожевого кольору, 12 полімерних зіппакетів з фіксатором, всередині яких перебувала кристалічна речовина білого кольору, 937 пігулок рожевого кольору, які знпходились у прозорому полімерному зіппакеті з фіксатором, електронні ваги, металеві ложки, порожні полімерні зіппакети 3 фіксаторами, шпатель тощо.

Відповідно до висновку експерта Харківського НЛЕКЦ МВС № CE- 19/121-24/29092-НЗПРАП від 02.10.2024 надані на дослідження частини речовини масою: 2,0338 г, 2,8975 г., містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в складі наданих речовин, становить: 0,2598 г., 0, 4445 г.

Згідно з висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС № CE-19/121-24/29333-НЗПРАП від 03.10.2024 надані на дослідження частини речовини, масою: 0,5782 г, 1,9235 г., 1,9297 містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в складі наданих речовин становить: 0,2249 г., 0,6631 г., 0,5693 г.

Дослідження полімерних пакетів з речовинами аналогічного змісту триває.

Загальна маса психотропної речовини, обіг якої обмежений - амфетаміну складає 2,1616 грам, що відповідно до пункту 1.2. Наказу МОЗ України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», відноситься до великих розмірів.

Слідчий вважає, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю таких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо обвинувачений буде перебувати на волі.

Так, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, за яке передбачено суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 зібрані докази його причетності до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. Підозрюваний ОСОБА_4 не має законних джерел отримання заробітку, обставини кримінального правопорушення, в якому він підозрюється та зібрані під час проведення досудового розслідування докази його причетності до вчинення вказаного злочину свідчить про те, що ОСОБА_4 тривалий час займається вказаною протиправною діяльністю, яка є безпосереднім основним джерелом його доходів, обставини проведення обшуку та оглядів місця події за участю підозрюваного свідчать про продуманість його протиправних дій. У зв`язку з чим, ОСОБА_4 , усвідомлюючи незворотність настання покарання, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності за скоєне. Враховуючи проведення бойових дій на території України, що може створити умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того, вказані обставини створять складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду.

Також існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин. Маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому відомо місце проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні та знаходячись на волі останній може безпосереднього або з числа осіб з близького оточення вчинити зазначені дії.

Крім того існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки в рамках кримінального провадження заплановано проведення ряду слідчих дій та вилучення речових доказів, здійснити які, до моменту висунення підозри ОСОБА_4 було неможливим та призвело би до їх втрати. Перебування останнього на волі, дає об`єктивні підстави казати про наявність ризику перешкоджання, оскільки враховуючи специфіку вказаної категорії кримінальних проваджень. обізнаності осіб, які причетні до їх вчинення та латентності їх дій, підозрюваний володіючи інформацією про вказані факти та при наявності можливості буде вчиняти дії з метою не викриття або пом?якшення його відповідальності тощо.

Окрім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, який обґрунтовується тим, що враховуючи характер скоєного злочину, відсутністю у підозрюваного законних джерел отримання заробітку та зібраними під час проведення досудового розслідування доказами того, що ОСОБА_4 тривалий час займається незаконною діяльністю у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, обґрунтовано підозрюється в умисному тяжкому кримінальному правопорушенні - злочині та незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності може вчинити новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Припинення протиправної діяльності ОСОБА_4 не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів. Крім того, були проведені огляди місця події, обшук в ході яких було виявлено та вилучено електронні ваги, полімерні пакети з сипучою речовиною, пігулки, які на той час, були вже розфасовані, що свідчить про те, що ОСОБА_4 має стійку антисоціальну спрямованість.

За таких обставин, слідчий вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, тому слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, посилалася на обставини, вказані у клопотанні.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що в провадженні Слідчого відділу Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, перебуває кримінальне провадження № 0001505 від 01.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

01.10.2024 (час фактичного затримання 21 год. 46 хв.) ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

02.10.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини з метою збуту. 03.10.2024 Полушкіну 1.Д. повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри з ч. 1 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року № 4 запобіжні заходи застосовуються за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується: рапортом співробітника поліції про виявлення протиправної діяльності ОСОБА_4 у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події; протоколом обшуку; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як ризики, які дають достатнi пiдстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати те, що ОСОБА_4 згідно з ч. 5 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання його винуватим, йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, за віком та станом здоров`я підозрюваного відсутні протипоказання для застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою; у разі не застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , через тяжкiсть вчиненого ним кримінального правопорушення та покарання, яке може йому загрожувати, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню iншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 не має законних джерел отримання заробітку, обставини кримінального правопорушення в якому він підозрюється та зібрані під час проведення досудового розслідування докази його причетності до вчинення вказаного злочину свідчить про те, що ОСОБА_4 тривалий час займається вказаною протиправною діяльністю, яка є безпосереднім основним джерелом його доходів, обставини проведення обшуку та оглядів місця події за участю підозрюваного свідчать про продуманість його протиправних дій. У зв?язку з чим, ОСОБА_4 усвідомлюючи про незворотність настання покарання, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Перебуваючи на свободі підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин. Маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому відомо місце проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні та знаходячись на волі останній може безпосереднього або з числа осіб з близького оточення вчинити зазначені дії. До того ж, показання свідків, надані на досудовому слідстві не мають для суду наперед встановленої сили, натомість суд досліджує всі докази безпосередньо в судовому засіданні.

Крім того, через тяжкість кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі, підозрюваний ОСОБА_4 , враховуючи характер скоєного злочину, відсутністю у підозрюваного законних джерел отримання заробітку та зібраними під час проведення досудового розслідування доказами того, що ОСОБА_4 тривалий час займається незаконною діяльністю у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, обґрунтовано підозрюється в умисному тяжкому кримінальному правопорушенні - злочині та незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності може вчинити новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наразі є достатні підстави вважати, що знаходячись на свободі ОСОБА_4 може спробувати незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чим може перешкодити своїми діями досудовому розслідуванню.

На підставі викладеного встановлено наявність обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частинами ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Даних про наявність захворювань у підозрюваного, які унеможливлюють його перебування в умовах тримання під вартою, під час розгляду клопотання суду не надано.

Отже слідчий суддя із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом наслідків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимий, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, має малолітню доньку, а тому з урахуванням конкретних обставин інкримінованого підозрюваному діяння та наявних ризиків, відомостей, що характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим визначити підозрюваному заставу у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

У випадку внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної Установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме: до 29.11.2024 включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 01.10.2024.

Визначити суму застави у розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії запобіжного заходу.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

Визначити строк дії ухвали - до 29.11.2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07.10.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8