Справа № 645/1147/24
Провадження № 1-кп/645/284/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальну справу за кримінальним провадженням № 0000021по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина Україна, офіційно не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан.

31.12.2023 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився біля магазину АТБ, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де він познайомився з потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вони почали спільно розпивати спиртні напої.

У ході розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 про те що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та піде за місцем свого мешкання для того, щоб взяти грошові кошти, на які докупити та продовжити вживати алкогольні напої разом з ОСОБА_4 . Через деякий час ОСОБА_5 повернувся до магазину АТБ, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився ОСОБА_4 та вони продовжили розмовляти та вживати алкогольні напої за рахунок ОСОБА_5 .

У цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, в умовах воєнного стану, а саме, до квартири АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі, ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння повідомив, що йде до місця мешкання своєї тещі та пішов від магазину АТБ, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_5 , направився не за місцем свого мешкання, реалізуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаного із проникненням у житло, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання,01.01.2024 приблизно о 02 год. 00 хв., направився до будинку 244-А розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_5 . Прибувши до квартири АДРЕСА_5 будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, скориставшись тим, що двері квартири не були зачинені на замок, та відсутністю спостереження за ним сторонніх осіб, незаконно таємно проник до вказаної квартири.

Надалі, ОСОБА_4 реалізуючи протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому перешкодити, таємно викрав з вказаної квартири майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: ноутбук марки «Asus», моделі Х70А, серійний номер 9CN0AS125782509 вартість якого згідно висновку судово товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/3613-ТВ від 19.02.2024 складає 3300 гривень.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

У результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на суму 3300 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину свою у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно 01.10.2024 року при обставинах викладених в обвинувальному акті, із корисливих спонукань, він проник до квартири ОСОБА_5 , звідки викрав його ноутбук. У вчиненому розкаявся.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони викладені вище, підтвердивши свою позицію в судовому засіданні, а також те, що ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд, переконавшись в добровільності позиції зазначених осіб, з урахуванням думки учасників процесу вважав, що дослідження доказів на підтвердження вини обвинуваченого, отриманих під час досудового провадження в судовому засіданні не є доцільним.

Таким чином, роз`яснивши учасникам справи правові наслідки застосування положень частини 3 статті 349 КПК України, суд вважав за можливе, допитати обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, письмові докази щодо розміру судових витрат та речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

Вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд вважає доведеною.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире розкаяння у вчиненому, оскільки обвинувачений визнав свою провину, висловлював жаль з приводу вчиненого. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, офіційно не працює, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Верховний Суд у своїй сталій практиці неодноразово зазначав, що загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Підстав для призначення покарання відповідно до положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

При цьому, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав, розкаявся, раніше не судимий, майно потерпілому повернуто і він не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру, враховуючи позицію прокурора щодо призначення покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування ним покарання, призначеного за даним вироком, із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід Держави судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/3613-ТВ від 19.02.2024 в сумі 1135 гривень 92 копійок.

Речові докази:

курточка чорного кольору з написом на внутрішній бірці «HSEM» розміру «L», куртка коричнево-зеленого кольору в дрібну смугу з надписом «L 50» та надписом знизу на підкладці «ТО SICCESS ТО WIN HIALTH WWW. WHS.NET.CN», ключі від автомобілю «Toyota» у кількості 2 шт., ключі від квартири у кількості 4 шт., банківська картка AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , ноутбук марки «Asus» моделі «Х70А», серійний номер - 9СН0AS125782509 - передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими потерпілому;

карта пам`яті micro card class 10UHS 1,16 GB, CD-R компакт диск - після набрання вироком законної сили залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000021.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 29.01.2024 року (справа № 645/498/24, провадження № 1-кс/645/232/24); та від 12.02.2024 року (справа № 645/498/24, провадження № 1-кс/645/293/24).

Згідно з ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1