ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0000899 від 18.08.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Нива Трудова, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

захисника ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави у вигляді 550 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 664 400 гривень (один мільйон шістсот шістдесят чотири тисячі чотириста гривень). З дотриманням вимог ст. 194 КПК України на підозрювану ОСОБА_6 у разі внесення застави покладено відповідні обов`язки.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності. Слідчим суддею відповідно до вимог ст. 177 КПК України визнано доведеним ризики: переховування, знищення, спотворення, пошкодження будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема документів, що підтверджують факт вчинення нею несанкціонованих дій з інформацією відносно громадян України; незаконного впливу на потерпілих та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності, так як незаконні дії підозрюваної мали систематичних характер. Враховано дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, соціальні зв`язки, утримує неповнолітнього сина.

При визначенні застави враховано майновий стан підозрюваної та розмір завданої шкоди, який становить 1 673 000 грн.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж визначена застава у розмірі 550 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються та особи підозрюваної, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить виконання покладених на неї обов`язків.

В апеляції та доповненнях:

- захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та звільнити підозрювану з-під варти.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про недоведеність заявлених ризиків, та неврахування даних про особу підозрюваної та відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу. Вважає, що слідчим суддею не враховано, що підозрювана є особою раніше не судимою, яка має постійне місце проживання, заміжня, утримує неповнолітнього сина, працевлаштована у відділі освіти Покровської міської ради Донецької області на посаді бухгалтера 1 категорії, за місцем роботи характеризується позитивно.

Зазначає, про порушення права на захист, оскільки клопотання про застосування запобіжного заходу розглянуто без участі захисника.

Вважає пред`явлену підозру необґрунтованою, оскільки слідчим до клопотання не долучено документів отриманих за результатом тимчасового доступу до речей і документів, котрі перебувають у володінні АТ Ощадбанк, зокрема: матеріали особової справи, службового розслідування з висновками і додатками, роздруківки даних логування, проведених операцій в автоматизованій системі та інші докази, що на думку сторони захисту свідчить про формальних підхід слідчого судді при встановленні обґрунтованості пред`явленої підозри та оцінки наданих доказів.

Зазначає, що заявлені ризики є повністю нівельованими, оскільки з дня внесення відомостей до ЄРДР у 2023 році до моменту затримання підозрюваної минув майже рік, та за цей час стороною обвинувачення не встановлено потерпілих або свідків на яких ОСОБА_6 здійснювала будь-який незаконний вплив, а також відсутні дані, що остання здійснювала спроби переховування. Зауважує, що з 2023 року ОСОБА_6 не працює в АТ Ощадбанк та відповідно не має доступу до комп`ютерної техніки, системи банку та рахунків третіх осіб. Враховуючи часовий проміжок з дня інкримінованих подій, вважає ризик знищення спотворення чи перешкоджання досудовому розслідуванню безпідставними.

Вказує, про те, що ризик переховування є недоведеним, оскільки підозрювана будь-яких незаконних спроб щодо неявки, ухилення не здійснювала та до моменту затримання офіційно працювала та вела звичайний спосіб життя, та маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон з квітня 2015 року, жодного разу не перетинала державний кордон.

Визначений розмір застави вважає завідомо непомірним та таким, що не відповідає майновому стану підозрюваної.

Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрювану та її захисника, які кожен окремо підтримали вимоги апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді скасувати з мотивів, наведених у скарзі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України ухвала слідчого судді переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000899 від 18.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

25.06.2024 року ОСОБА_6 в рамках вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованісті підозри» та усталену практику Європейськогосуду зправ людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначеноу рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробивби висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, що підтверджується, зокрема: висновком службового розслідування за фактом нетипового зростання чисельності розблокування облікових записів в системі «Ощад 24/7», за результатами якого підтверджено факт розблокування облікових записів, без присутності клієнтів ініційованих ОСОБА_6 , в діях якої встановлено грубе порушення внутрішніх нормативних документів банку; висновком експерта №137 від 23.05.2024, згідно якого ОСОБА_6 у локальній мережі банку з використанням даних авторизації подала заяви на розбалакування облікових записів веб-банкінгу Ощад 24 на 25 громадян України (анкетні дані та облікові записи зазначені у висновку), та іншими доказами, що містяться в матеріалах, які в своїй сукупності вказують на вірогідну причетністю ОСОБА_6 до скоєного.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність до інкримінованого їй злочину.

А тому, доводи захисту щодо необґрунтованості підозри фактично зводяться до недоведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину, і є передчасними на даній стадії розгляду, оскільки правова оцінка фактичним обставинам справи та наявності чи відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення буде надана судом під час розгляду справи по суті.

В даному випадку, пред`явлена підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого їй злочину є достатньо вірогідною для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то враховані обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що може спонукати останню до здійснення спроб переховування з метою уникнення від відповідальності.

Надаючи оцінку можливості переховування, береться до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення від покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій. Разом із тим, існування та вагомість встановлених щодо неї ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України обгрунтовуються головною мірою суворістю можливого покарання за їх вчинення.

Крім того, вмотивовано встановлені інші ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливості незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню, знищити, пошкодити будь-які речі і документи, що мають істотне значення, для встановленні обставин кримінального правопорушення.

Доводи захисту про недоведеність заявлених ризиків не є слушними з огляду на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії, та на даний час проводяться слідчі розшукові дії, експертні дослідження, враховуючи що слідством не отримані усі докази по справі, свідки по справі встановлюються, заявлені ризики не є нівельованими.

Твердження захисника, щодо правослухняної поведінки підозрюваної, а також того факту, що остання тривалий час не працює у банку, не слугує самодостатньою підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вказані обставини не спростовують встановлені ризики, а у своїх сукупності можуть тільки їх мінімізувати.

Доводи захисника щодо порушення права підозрюваної на захист, під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження, так як участь захисника у даній справі відповідно до вимог ст. 52 КПК України не є обов`язковою.

Окрім того, разом з повідомленням про підозру 25.06.2024 о 08:05 годині ОСОБА_6 було вручено пам`ятку про права та обов`язки, після ознайомлення зі змістом якої підозрювана подала розписку про проведення судового розгляду без участі захисника.

Також, відповідно до змісту журналу судового засідання остання не наполягала на відкладенні розгляду клопотання слідчого чи залученні безоплатного адвоката. За таких обставин, слідчий суддя з дотриманням положень ст. 52, 211 КПК України розглянув клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім того, враховується, що в апеляційній інстанції захист прав та інтересів ОСОБА_6 здійснював адвокат ОСОБА_5 і сторона захисту не була обмежена в своїх правах щодо захисту інтересів підозрюваної.

За наведених обставин, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативною заставою є обґрунтованим і доцільним.

Разом з цим твердження захисту щодо необґрунтованості визначеного завідомо непомірного розміру застави є слушними, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Положеннями п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах нездатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зі змісту оскаржуваної ухвали видно, що слідчий суддя визначаючи заставу у розмірі 550 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, виходячи за межі передбачені ст. 182 КПК України, у своєму рішенні не навів вмотивованих на те підстав.

Колегія зауважує на тому, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафна чи каральна функція.

У рішенні від 13 січня 2022 року у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15) ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу підозрювану, яка раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, утримує неповнолітнього сина, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштована у відділі освіти Покровської міської ради Донецької області та згідно довідки про доходи за період з 01 січня по 30 червня 2024 року, має середній дохід у розмірі 11 тисяч 500 гривень, колегія суддів вважає, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у даному випадку буде достатньою, а перспектива втрати такого грошового забезпечення у випадку порушення встановлених обмежень буде достатнім фактором, що виключає з її сторони будь-які спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду або продовження злочинної діяльності.

Ця сума застави не порушує принцип пропорційності та, з урахуванням майнового стану підозрюваної, не є явно непомірною для неї. Проте вона є значною та цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_6 під вартою з заставою у вищезазначеному розмірі, колегія суддів, вважає, що встановлені щодо цієї підозрюваної ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та на даному етапі кримінального провадження не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування такого виду запобіжного заходу.

Пунктом 2 та 4 ч. 1 ст. 409 КПК України встановлено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого належить задовольнити частково, застосувавши до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з альтернативною заставою у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0000899 від 18.08.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,- задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 серпня 2024 року включно.

Визначити підозрюваній ОСОБА_6 , заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яку підозрювана або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду (отримувач коштів), , МФО 820172, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, поточний рахунок отримувача: UA1086699, та надати документи, що підтверджують сплату застави слідчому та прокурору.

У разі сплати суми застави, звільнити підозрювану ОСОБА_6 з-під варти та покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, до 23 серпня 2024 року, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця перебування;

- не спілкуватися з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4