Справа № 592/3336/24
Провадження № 1-кс/592/1498/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м.Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 18.02.2024 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000004 від 06.01.2022,

у с т а н о в и в :

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій, посилаючись на необґрунтованість та невмотивованість, невідповідність вимогам ст.ст. 110, 220 КПК України, просить скасувати постанову дізнавача СД відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 18.02.2024 про відмову у задоволенні його клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: інформації операторів мобільного зв`язку, зобов`язати дізнавача повторно розглянути та звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000004 від 06.01.2022.

Дізнавач Сумського РУП ГУНП в Сумській області та прокурор Окружної прокуратури м. Суми в судове засідання не з`явились; про час і місце судового розгляду клопотання повідомлені належним чином. У відповідності до вимог ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення потерпілого та його представника на підтримку поданої скарги, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 06.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

15.02.2024 на адресу сектору дізнання потерпілий ОСОБА_3 подав клопотання в порядку ст.220 КПК України про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у операторів мобільного зв'язку: ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за телефонним номером НОМЕР_1 , ( НОМЕР_2 ; ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за телефонним номером НОМЕР_3 , якими користується абонент ОСОБА_6 , щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з'єднань, з посиланням на ретранслятор та прив'язку до базових станцій та їх адресу, а також фактичну адресу місцеперебування абонента в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з'єднання та вхідних, вихідних SMS-повідомлень і інформацію про трафік, з урахуванням нульових дзвінків даного телефонного номеру, маршрутів передавання з адресною ідентифікацією пунктів закінчення телекомунікаційних мереж (базових) станцій, а також про ІМЕІ апарата, умови надання телекомунікаційних послуг абоненту за мобільним номером, установчі дані на абонента вказаного мобільного номеру (у разі контрактної форми обслуговування)за період з 09:00 до 18:00 05.01.2022.

В обґрунтування вказаного клопотання вказував, що допитаний в якості свідка ОСОБА_6 вказував, що 05.01.2022 він був присутнім під час конфлікту між потерпілим та ОСОБА_7 поблизу будівлі навчального закладу в с. Гарбузівка Лебединського району Сумської області. На спростування вказаної інформації свідка, яка не відповідає дійсності, в тому числі через наявне особисте неприязне ставлення останнього до потерпілого, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу.

18.02.2024 дізнавачем СД відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 13.02.2024 у зв`язку з необґрунтованістю, оскільки потерпілий та його представники не позбавлені права самостійно збирати докази, у тому числі звернутися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

За змістом ст.ст. 7, 9 КПК України однією із засад кримінального провадження є законність. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання; користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

Положеннями ч.3 ст.93 КПК України передбачено, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.220 КПК України про результати розгляду клопотання (про виконання будь-яких процесуальних дій) повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Вимоги до змісту постанови дізнавача визначені ч.5 ст.110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

В оскаржуваній постанові, вказавши альтернативний шлях отримання витребуваної потерпілим інформації в порядку звернення з клопотанням про тимчасовий доступ до слідчого судді, дізнавач жодним чином не обґрунтував відсутність необхідності доступу до інформації щодо місця перебування телефону свідка ОСОБА_6 з метою перевірки достовірності наданих ним показів під час допиту, не спростував доцільності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, та не проаналізував необхідність або відсутність необхідності дослідження отриманих доказів в результаті тимчасового доказу в даному кримінальному провадженні.

Отже доводи скарги в частині необґрунтованості постанови дізнавача заслуговують на увагу слідчого судді, тому це рішення, як таке, що містить суто формальний характер мотивів щодо відмови у задоволенні клопотання, підлягає скасуванню.

З метою усунення зазначених вище порушень за наслідками розгляду відповідного клопотання слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати дізнавача повторно розглянути подане заявником клопотання з дотриманням вимог КПК України та прийняти за результатами розгляду законне та обґрунтоване процесуальне рішення, яке б відповідало вимогам ст. ст. 110, 220 КПК України та повідомити про це заявника.

В той же час, враховуючи те, що дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч.4 ст.40-1 КПК України), слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання дізнавача Сумського РУП ГУНП в Сумській області за результатами повторного розгляду клопотання потерпілого ОСОБА_3 прийняти рішення про задоволення цього клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91, 93, 95, 110, 220, 303 - 307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Скаргу потерпілого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача СД відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 від 18.02.2024 про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 13.02.2024 у кримінальному провадженні №0000004 від 06.01.2022.

Зобов`язати дізнавачів, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 06.01.2022, повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 13.02.2024.

В іншій частині скаргу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1