Справа № 570/3191/24
номер провадження 1-кп/570/327/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рівному в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000051 від 25.04.2024 року щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродж. с. Суськ Рівненської області, реєстр. та прож. АДРЕСА_1 ), неодруженого, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця за мобілізацією, електрозварювальника інструментального механічного цеху в/ч НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,

в с т а н о в и в :

У період з березня 2020 року по травень 2020 (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 перебуваючи в смт. Оржів Рівненського району Рівненської області, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на самовільне зайняття земельної ділянки з метою її самовільного використання у власних цілях, у порушення положень ст. 14 Конституції України, ст.ст. ч. 1 ст. 81, 116, 125 Земельного кодексу України, ст.ст. 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», самовільно захопив земельну ділянку площею 0,0054 га, з кадастровим номером :01:001:0059 та цільовим призначенням: «Для розміщення та постійної діяльності Збройних сил України», що відноситься до категорії земель оборони, яка розташована в межах АДРЕСА_2 та перебуває у власності Держави України в особі Рівненської обласної державної адміністрації, яка передана у постійне користування квартирно-експлуатаційному відділу міста Рівне в особі командира військової частини НОМЕР_1 , на якій надалі, не маючи жодних правовстановлюючих документів та дозвільних документів на початок виконання будь-яких будівельних робіт, залучивши до робіт сторонніх осіб (випадкових робітників), які не були обізнані про відсутність належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю та її державної реєстрації, самовільно побудував одну одноповерхову окремостоячу нежитлову будівлю, яка є об`єктом нового будівництва та являється нерухомим майном, чим вчинив надання самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 197-1 КК України, як самовільне будівництво споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , який визнав свою винуватість у вчинені зазначеного злочину за вказаних обставин, звернувся з клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження згідно ст. 49 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання обвинуваченого, при цьому зазначив про наявність підстав, визначених ст. 49 КК, а також й те, що закриття кримінального провадження відповідає вимогам КК, КПК України.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі статтею 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, як у даному випадку три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності можливе в разі якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається із матеріалів справи та клопотання, ОСОБА_5 в період з березня 2020 року по травень 2020 (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 197-1 КК України, за який передбачено, серед альтернативних видів покарань, покарання у виді обмеження волі на строк до двох років, та який, згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Із моменту вчиненняОСОБА_5 злочину невеликої тяжкості минуло більше як 4 років.

З урахування вищевикладених обставин, враховуючи доводи наведенні у клопотанні, беручи до уваги думку прокурора, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого. Згідно ст. 49 КК України обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне правдження, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає закриттю у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положення ст. 129 КПК України передбачають повноваження суду розглядати заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті виключно у разі ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, або встановлення відсутності події кримінального правопорушення. Із системного аналізу КПК та КК слідує, що передбачений ст. 49 КК інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення зі згодою потерпілої на таке звільнення, а також, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду (див. пост. ККС ВС від 23.06.2022 у справі No 204/2626/21 (провадження No 51-5123км21).

Із урахуванням вказаних роз`яснень ВС, у даній справі цивільний позов про усунення першкод у користуванні майном не підлягає вирішенню по суті та може бути розглянутий у порядку цивільного судочинства (див. також пост. ККС ВС від 16.08.2021 р. у справі № 644/7193/17).

Також суд роз`яснює, що закриття справи у зв`язку з закінченням строку давності не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Така позиція узгоджується з висновками щодо подібного правозастосування, які викладені в постановах ВС від 15.01.2019 р. у справі № 185/442/16-к, 15.05.2019 р. у справі № 617/609/15-к, 19.11.2019 р. у справі № 345/2618/16-к, 10.06.2021 р. у справі № 640/11750/17, 11.11.2020 р. у справі № 455/229/17, 27.05.2021 р. у справі № 577/977/19.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 286 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000051 від 25.04.2024 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбачених ч. 3 ст. 197-1 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони західного регіону ОСОБА_6 в інтнресах Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуаційного відділу м. Рівне до ОСОБА_5 про усунення першкод у користуванні майном залишити без розгляду та роз`яснити право на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 09.05.2024 р. у справі № 570/2221/24 (а.с. к.п. 45).

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1