Справа №753/22/24 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3814/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, громадянку України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року, яким вона засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років два місяці, та остаточно обвинуваченій ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду І-ї інстанції, ОСОБА_7 15 жовтня 2023 року, приблизно о 16 год. 25 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Центральна, 21, у приміщенні магазину «Аврора», реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_7 , переконавшись та вважаючи, що за її злочинними діями ніхто з відвідувачів не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяла зі стійки з продукцією сумку жіночу з ременем екошкіра, у кількості 1 штука, вартістю 182,50 грн (без ПДВ); комплект термобілизни жін.: кофта, штани, у кількості 1 штука, вартістю 332,50 грн (без ПДВ); зарядний пристрій Power Bank «лдПщ» 10 000 mAh, у кількості 2 штуки, вартістю 332,50 грн (без ПДВ) за одиницю, загальною вартістю 665 грн (без ПДВ), сховавши вказане майно під власну куртку чорного кольору, яка була одягнута на останній та не оплативши викрадений товар направилася до виходу з магазину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_7 утримуючи вказане майно при собі пройшла через касу не оплативши викрадений товар, тим самим повторно, таємно викрала чуже майно, що належить ТОВ «Вигідна покупка», в умовах воєнного стану.

Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, завдавши ТОВ «Вигідна покупка» матеріального збитку на загальну суму 1 180 грн (без ПДВ).

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання, виключивши рішення про призначення покарання ОСОБА_7 на підставі ст. 71 КК України, та ухвалити ухвалу якою вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України - шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців.

Мотивуючи такі вимоги зазначає, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю покарань із вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року остаточно ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років два місяці. Цим вироком враховано всі покарання призначені ОСОБА_7 за попередніми вироками.

Оскільки, інкриміноване кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 вчинила 15 жовтня 2023 року, тобто до постановлення щодо неї попереднього вироку, то остаточне покарання слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, що не погіршує становище обвинуваченої.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доведеність вини ОСОБА_7 та правильність кваліфікації її дій за ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2023 року остаточно ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Цим же вироком визначено остаточне покарання за сукупністю правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України із згаданим вище вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2023 року та визначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю покарань із вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року остаточно ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років два місяці.

Таким чином, судом встановлено, що кожне рішення суду першої інстанції враховує попереднє та в даній справі суд першої інстанції врахував вирок Деснянського районного суду м. Києва від 25.01.2024 року та призначив покарання на підставі ст. 71 КК України.

В той же час встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 вчинила 15 жовтня 2023 року, тобто до постановлення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановления вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановления попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що застосуванню в даному випадку підлягали положення ч. 4 ст. 70 КК України, а не ст. 71 КК України.

Таким чином, судом першої інстанції неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосовано закон, який не підлягав застосуванню, що є підставою для зміни вироку, шляхом виключення з вироку посилання на призначення ОСОБА_7 покарання на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, призначивши їй покарання шляхом часткового складання покарань, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 - зміні в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання цього покарання та покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року, вважати ОСОБА_7 засудженою до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Виключити з вироку суду посилання на призначення ОСОБА_7 покарання на підставі ст. 71 КК України.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: