Справа № 729/1469/23
1-кп/729/38/24 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000648 від 19.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Парасковіївка, Артемівського району, Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, фактично проживаючо за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Бобровицького районного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого був продовжений судом на 60 днів і закінчується 31.03.2024 року.

Прокурор у судовому засіданні надав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначив, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути обрані, оскільки не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання його під вартою, оскільки вважає, що у сторони обвинувачення відсутні докази вчинення ним кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, намірів переховуватися від суду не має, з недопитаними свідками не знайомий, впливати на них не буде, просить змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного, заявила клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на нічний домашній арешт, вважає, що зазначені в клопотанні прокурором ризики є не доведені.Обвинувачений ніяким чином не буде впливати на свідків, оскільки більша частина їх вже допитана, переховуватися від суду намірів не має, оскільки на досудовому розслідування ввесь час співпрацював з поліцією і після події сам її викликав.

Розглянувши клопотання прокурора та сторони захисту , дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , про зміну її підзахисному запобіжного заходу на нічний домашній арешт необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд врахувує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В судому засіданні встановлено, що ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 31 січня 2023 року запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого продовжено до 31.03.2024 року включно.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Судом враховується, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які також неодноразово враховувались судом при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Зокрема, на думку суду, не зменшився та продовжує існувати ризик переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується увчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.03.2023 №764- проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час ніде не працює, не має міцних соціальних зав`язків, а тому, з метою уникнення покарання може залишити своє місце проживання і переховуватись від суду.

Також, не зменшились ризики іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може бути виражено у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінальних правопорушень, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій чи підбурювання вже допитаних свідків до зміни своїх свідчень та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні злочину з невиправданою агресією щодо інших осіб, а тому останній може повторно вчинити злочин проти життя та здоров`я інших осіб.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні, по якому ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення, до закінчення строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого не буде завершено, оскільки не допитані свідки та обвинувачений.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Також судом не встановлено будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого на даному етапі судового розгляду.

Суд не погоджується з доводами сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу в зв"язку з відсутністю належних доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України з огляду на таке.

Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що суд не надає оцінку наявності обґрунтованої підозри під час вирішення питання продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження. Бо такі дії передбачають оцінку доказів, яка може бути надана судом лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії судового розгляду суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Отже, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування запобіжного заходу з огляду потреб судового провадження.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_3 менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе належним чином запобігти наявним ризикам, що призведе до неможливості розгляду справи в розумні строки.

Суд вважає, що обраний та продовжений відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час виключається можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який. Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого суд на даному етапі не встановив.

Тому, беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою, тому у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою слід відмовити.

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку, а тому дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на 60 днів, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 331, 372, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , за ч.2 ст.121 КК України задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_3 на 60 днів до 25 травня 2024 року включно з утриманням його в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

В клопотанні обвинуваченого та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт відмовити .

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого та направити уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Кримінальне провадження відкласти на 17 квітня 2024 року на 14 год.30 хв. для допиту свідків : ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ..

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 29 березня 2024 року о 10 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1