ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 678/854/24

Провадження № 11-сс/4820/284/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 червня 2024 у кримінальному провадженні за № 0000091 від 27.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Жмеринка Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, однак притягувався до кримінальної відповідальності згідно з вироком Деражнянського районого суду Хмельницької області від 24 лютого 2005 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 315, 70, 304, 74 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 21 лютого 2024 року до Деражнянського районного суду направлено обвинувальний акт за ст.389-2 КК України у кримінальному провадженні №0000001; зі слів має на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку сплачує аліменти, офіційно не працює,

та застосовано стосовно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 серпня 2024 року включно.

Визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120,00 грн.

В разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 , строком на час дії даної ухвали, покладено наступні обов`язки:

1) прибувати до Відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першим викликом;

2) не відлучатися за межі Хмельницького району Хмельницької області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання чи роботи;

4) утриматися від спілкування з потерпілими та свідками, крім як у присутності слідчого, прокурора та суду в ході проведення слідчих дій та судового розгляду.

Роз`яснено, що у разі невиконання зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави. В разі внесення застави підозрюваним ОСОБА_6 контроль за дотриманням визначених йому обов`язків покладено на Відділ поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Строк дії ухвали визначено до 19 серпня 2024 року включно.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що наявні ризики, визначені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, вчинити фізичний та психологічний тиск на свідків, зокрема, яким ОСОБА_6 збував психотропні речовини, спонукаючи їх до зміни ними показань або відмови від дачі показів, може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже не маючи засобів для існування, може спрямовувати свої дії на вчинення нових, кримінальних правопорушень, що підтверджується вчиненням ним повторних тяжких злочинів, під час дії воєнного стану, дають підстави для застосування стосовно ОСОБА_6 саме запобіжного західу у виді тримання під вартою із визначенням застави, оскільки саме він забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нову, якою змінити підозрюваному запобіжний захід з тримання під вартою на нічний домашній арешт з покладанням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України. Посилається на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри та відсутність перелічених у клопотання та ухвалі слідчого судді ризиків. Окрім того, звертає увагу на те, що ОСОБА_6 є не судимим, в силу ст.89 КК України, має місце реєстрації та місце проживання в місті Деражня, в квартирі, що належить йому на праві власності, є батьком двох дітей, одна з яких є малолітньою, він хворіє та потребує лікування, а тому уважає, що запобігти ризикам, в даному кримінальному провадженні, можливо із застосуванням стосовно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в нічний час доби, з покладенням додаткових обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що слідчим відділом №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000091 від 27 березня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

21 червня 2024 року, о 14 годині 50 хв., ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Цього ж дня, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду покупця від 27.03.2024;

- протоколом огляду грошових коштів від 27.03.2024;

- протоколом вилучення придбаного товару від 27.03.2024;

- висновком експерта №СЕ-19/123-24/4145-НЗПРАП від 17.04.2024;

- протоколом огляду грошових коштів від 14.06.2024;

- протоколом огляду покупця від 14.06.2024;

- протоколом огляду покупця від 14.06.2024;

- протоколом огляду покупця від 14.06.2024;

- протоколом огляду покупця від 14.06.2024;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.06.2024;

- протоколом обшуку від 21.06.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором, подане в строк, передбачений ст.192 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, в яких підозрюється ОСОБА_6 , наявність у підозрюваного можливості, перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність, вчиняти тиск, як психологічного так і фізичного характеру, шукаючи будь - які можливі шляхи впливу на свідків, у вказаному провадженні, спонукаючи до зміни ними показань або відмови від дачі показань.

З матеріалів судового провадження вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином, перевірялись слідчим суддею.

При цьому був опитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Врахувавши дані про особу ОСОБА_6 , наявність, передбачених ст.177 КПК України підстав, для застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого, із наведенням в ухвалі докладних мотивів такого рішення.

Зокрема, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, у відповідності до вимог ст. 12 КК України, за вчинення якого, у разі доведення його вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, наявність у підозрюваного можливості, перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, не маючи засобів для існування, він може спрямовувати свої дії на вчинення нових, кримінальних правопорушень, що підтверджується вчиненням ним повторних тяжких злочинів під час дії воєнного стану. При цьому, хоч судимість у ОСОБА_6 погашена, але він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 315, 70, 304, 74 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки (згідно вироку Деражнянського районого суду Хмельницької області від 24 лютого 2005 року), та 21 лютого 2024 року до Деражнянського районного суду направлено обвинувальний акт за ст. 389-2 КК України у кримінальному провадженні №0000001, а також може здійснити незаконний фізичний та психологічний тиск на свідків, зокрема, яким ОСОБА_6 збував психотропні речовини, спонукаючи їх до зміни ними показань або відмови від дачі показань.

Колегія суддів приходить до висновку, що тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочинів, покарання, яке очікує особу, в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для застосування йому саме такого запобіжного заходу, так як найсуворіший запобіжний захід зможе, належним чином, забезпечити його процесуальну поведінку, ураховуючи данні про особу підозрюваного, його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги сторони захисту, на предмет того, що ОСОБА_6 має місце реєстрації та місце проживання в місті Деражня, в квартирі, що належить йому на праві власності, є батьком двох дітей, одна з яких є малолітньою, колегія суддів вважає, що такі обставини існували на момент вчинення злочинів ОСОБА_6 та не стали підставою відмови від вчинення таких.

Твердження сторони захисту про недоведеність вини підозрюваного у вчинені вищезазначених кримінальних правопорушень, тобто безпідставність підозри, колегія суддів відхиляє, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, так як це завдання покладається на слідчого, під час досудового розслідування. Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати, під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя, на підставі сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, а тому апеляційні вимоги сторони захисту, в цій частині, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_6 хворіє та потребує лікування, що буде неможливим в умовах слідчого ізолятора, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ст.11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, особам які утримуються у слідчому ізоляторі забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

В процесі апеляційного розгляду встановлено, що в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» є повноцінна медична частина, де підозрюваному ОСОБА_6 , за його зверненням, може бути надана вся необхідна медична допомога.

Крім того, доказів незадовільного стану здоров`я ОСОБА_6 , стороною захисту надано не було.

У зв`язку із цим, посилання захисника на незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 , в якості підстави для відмови у задоволенні клопотання, не заслуговує на увагу.

Факт того, що судимість у ОСОБА_6 за раніше вчиненні злочини є погашеною, самі по собі не можуть слугувати підставою для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу, адже наведені обставини не можуть підтверджувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та відсутність ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Тому апеляційні вимоги в цій частині відхиляються.

Аргументи захисника про відсутність ризиків, вказаних у клопотанні слідчого, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги захисника не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду та впливали на законність судового рішення, в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, судова колегія вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 196, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 червня 2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3