Провадження № 1-кп/643/218/24
Справа № 643/9678/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Станиця Луганська Станично-Луганського р-ну Луганської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, який не має зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

24.01.2020 року Біловодським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 09.08.2023 приблизно о 20-00 годині, точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України від 01 травня 2023 року N?254/2023 з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, проходячи повз зупинку громадського транспорту, розташованої поряд з будинком за адресою: АДРЕСА_2 , помітив на даній зупинці раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , який спав на лавці зупинки громадського транспорту, поряд з останнім була його сумка-барсетка чорного кольору. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, незважаючи на наявність людей навколо, таємно шляхом вільного доступу викрав сумку-барсетку чорного кольору, всередині якої знаходились: ключі від квартири потерпілого, робочі ключі, перепустка на завод імені Малишева, виписана на ім?я потерпілого, пенсійна картка ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілого, поясний ремінь та 200 гривень, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності, а також мобільний телефон Samsung Galaxy A04e 64 Gb чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю згідно з висновком експерта 4694 гривень 76 копійок, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4694 гривень 76 копійок.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України - тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану, вчинене повторно.

Після допиту потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , у судовому засіданні 21 березня 2024 року, прокурор під час судового розгляду в порядку ст. 338 КПК України змінив обвинувачення. Суд виконав вимоги ст. 338 КПК України.

Згідно зі зміненим обвинуваченням ОСОБА_4 09.08.2023 приблизно о 20-00 годині, точний час у ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України від 01 травня 2023 року N?254/2023 з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, проходячи повз зупинку громадського транспорту, розташованої поряд з будинком за адресою: АДРЕСА_2 , помітив на даній зупинці раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , який спав на лавці зупинки громадського транспорту, під лавкою, під останнім на землі лежав мобільний телефон. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, незважаючи на наявність людей навколо, таємно шляхом вільного доступу підняв з землі мобільний телефон Samsung Galaxy A04e 64 Gb чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю згідно з висновком експерта 4694,76 гривень та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, у подальшому розпорядившивсь викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4694 гривень 76 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України - тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив у судовому засіданні, про те, що визнає себе винним у скоєного ним кримінального правопорушення та бажає надати суду показання.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених у зміненому обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини викладені у зміненому обвинувальному акті, та пояснив, що він 09.08.2023 приблизно о 20-00 годині, проходячи повз зупинку громадського транспорту, розташованої поряд з будинком за адресою: АДРЕСА_2 , помітив на даній зупинці раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , який спав на лавці зупинки громадського транспорту, під лавкою, під останнім на землі лежав мобільний телефон Samsung Galaxy A04e 64 Gb чорного кольору, який він підняв з землі та привласнив собі. Згодом, його разом з телефоном запримітила донька потерпілого, яка знайшла телефон батька по gps навігації зі свого телефону. Донька викликала поліцію і ОСОБА_4 затримали працівники поліції.

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на суму 4694,76 грн., яка була відшкодована працівниками поліції шляхом повернення викраденого майна потерпілому.

Крім того, обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому ним злочині та просив суд призначити мінімальне покарання. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а тому суд визнає ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом також було досліджено документи, які стосуються особи обвинуваченого та речових доказів, а саме: довідка про звільнення ОСОБА_4 , копія паспорта, довідка від лікаря психіатра, відповідно до якої обвинувачений на обліку у зазначеного лікаря не перебуває; довідка лікаря нарколога, відповідно до якої, обвинувачений ОСОБА_4 не перебуває на обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер»; вимога щодо судимостей обвинуваченого, відповідно до якої, він раніше судимий; розписка про отримання речового доказу на зберігання представника потерпілого, постанови про визнання речовими доказами, акт розрахунку вартості проведеної експертизи.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати пом`якшуючу покарання обставину як щире каяття обвинуваченого та призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді шести років позбавлення волі.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини обвинуваченим під час судового розгляду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, який є тяжким; особу винного, який раніше судимий; наявність пом`якшуючої обставини покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, визнання вини обвинуваченим під час судового розгляду, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд призначає йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. 75 та 76 КК України, суд дійшов висновку про неможливість виправлення засудженого без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, позаяк обвинувачений раніше судимий, має не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин в умовах воєнного стану.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття його під варту в залі суду, тобто з 13.09.2023 року, відповідно до ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2023 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання час перебування під вартою, з моменту взяття його під варту в залі суду, тобто з 13.09.2023 року по день набрання цим вироком законної сили, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку, що один день перебування під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили, що суд вважає окремою підставою для залишення без змін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили у разі засудження обвинуваченого до реального покарання у вигляді позбавлення волі з метою забезпечення виконання вироку.

За таких обставин, суд відповідно до ст. 374 КПК України вирішив, що запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведену судову товарознавчу експертизу № 22379 у розмірі 1194 гривень 90 копійок стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його взяття під варту в залі суду - з 13 вересня 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання час перебування під вартою, з моменту взяття його під варту в залі суду, тобто з 13.09.2023 року по день набрання цим вироком законної сили, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку, що один день перебування під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведену судову товарознавчу експертизу № 22379 у розмірі 1194 гривень 90 копійок стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави.

Речовий доказ - мобільний телефон Samsung Galaxy A04e 64 Gb чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , який знаходитсья у потерпілого згідно зберігальної розписки вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1