Справа № 740/7181/23
Провадження № 1-кп/740/122/24
УХВАЛА

22 травня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001475 від 24.10.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з базовою вищою освітою, раніше судимого 03.02.2020 Носівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.307, ч.1 ст.311, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 22.02.2021 з Житомирської виправної колонії (№ 4) по відбуттю строку покарання, без реєстрації місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.307 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

встановив:

на розгляді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР від 24.10.2023 за №0001475 щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Під час судового засідання прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , зазначивши, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу не зменшились, а саме усвідомлюючи вид та міру покарання обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, не має офіційного місця роботи та іншого постійного джерела доходів, його злочинну діяльність припинено лише після його затримання. Враховуючи, що судовий розгляд не завершено, інший більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, зазначив, що ризики зменшились, більша частина свідків вже допитані, у тому числі, легендована особа.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав думку обвинуваченого, але в разі задоволення клопотання прокурора, просив зменшити розмір застави до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.08.2023 слідчим суддею Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області відносно підозрюваного ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.10.2023.

Ухвалою слідчого судді від 06.10.2023 ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою до 08.11.2023.

У подальшому ухвалами суду від 06.11.2023, 21.12.2023, 12.02.2024 та 03.04.2024 ОСОБА_3 продовжувався строк тримання під вартою.

У відповідності до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються (продовжуються) з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи. Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 01.06.2024, по справі триває судовий розгляд. Стадія судового розгляду - дослідження доказів сторони обвинувачення.

У частині п.1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підставою продовження запобіжного заходу згідно з ч.2 ст.177 КПК є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Тримання особи під вартою, завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи і в яких визначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення у справі «Москаленко проти України».

З огляду на фактичні обставини, викладені у обвинувальному акті, а саме, що кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , відносяться до категорії особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, обіг яких заборонено, направлене проти здоров`я нації, вчинені умисно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак порушує основоположні цінності суспільства.

Також судом враховується неможливість завершення судового розгляду по суті до завершення дії попередньої ухвали суду, якою продовжено дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 та не виключається існування наявність ризиків щодо переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідків сторони обвинувачення, сторона захист також заявила про виклик свідків, які станом на 22.05.2024 в судовому засіданні в повному обсязі не допитані.

Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб.

Що стосується клопотання обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, то суд зауважує, що відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність утриманців, та відсутність постійного джерела доходів, свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому суд звертає увагу, що визначений судом альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в даному випадку є цілком обґрунтованим, та достатньо стримуючим фактором, у разі внесення застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 196-199, 331, 376 КПК України, суд -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою з визначенням розміру застави та покладених обов`язків згідно ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.12.2023 на 60 днів до 20 липня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня її оголошення (отримання обвинуваченим копії).

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1