Справа № 729/156/24 1-кп/729/75/24 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

20.03.2024 Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
02.01.2024 близько 20 год. 30 хв., знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_2 , у ході раптово виниклого конфлікту, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки, наніс своїй співмешканці ОСОБА_5 , з якою спільно проживають та перебувають у сімейних відносинах, один удар своєю головою (лобовою частиною голови) по її носу, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді однієї забійної рани на обличчі - на спинці носу. Наявне тілесне ушкодження відноситься до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що не спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я, за ознакою тривалості розладу здоров`я.
Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (СЕТS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю і показав, що вчинив дії відносно ОСОБА_5 за викладених в обвинувальному акті обставин. З тяжкістю тілесних ушкоджень нанесених потерпілій погоджується. На даний час з потерпілою примирився.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі та просила призначити обвинуваченому не суворе покарання.
Враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.
У судовому засіданні встановлено, що своїми умисними діями, які виразилися у заподіянні легкого тілесного ушкодження, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення (проступок) передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, його характер, наявність обставини, що пом`якшує покарання та обставини, що обтяжує покарання, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працює, має на утриманні неповнолітніх дітей, вину визнав та щиро розкаявся. Крім цього, суд приймає до уваги ту обставину, що внаслідок винних дій ОСОБА_4 не настало тяжких наслідків.
За місцем роботи обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Зобов`язати ОСОБА_4 сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом надання документа про сплату штрафу.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
-медичну карту амбулаторного хворого № Є - 3-18-13 1719 на ім`я ОСОБА_5 , що передана на зберігання останній залишити у її володінні;
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому, прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя