Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2024 року м. Рівне

Справа № 562/1732/19

Провадження № 11-кп/4815/118/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000213 від 23.03.2019 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів Рівненської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , судимості немає,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 80 годин.

Відповідно до положень ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000213 щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України закрито.

Вирішено питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Документи кримінального провадження №0000213 ухвалено залишити при справі протягом усього часу їх зберігання.

За вироком суду 22 березня 2019 року, приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу приміщення бані по АДРЕСА_2 та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_8 брухт чорних металів загальною вагою 125 кг за ціною 05 грн. 20 коп. за 1 кг, загальною вартістю 650 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 покликається на незаконність і необґрунтованість вироку суду першої інстанції.

Вважає, що суд безпідставно прийшов до висновку про наявність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

На думку обвинуваченого висновок суду про вчинення ним крадіжки брухту кольорових металів біля приміщення бані по АДРЕСА_2 не стверджується жодним належним та допустимим доказом. Не стверджується, зокрема, показаннями свідка ОСОБА_9 , на які посилається суд. Суперечить змісту заяви потерпілого ОСОБА_8 про вчинену крадіжку з приміщення бані.

Вказує, що в ході досудового та судового слідства він категорично і однозначно заперечував факт вчинення крадіжки. Вважає, що матеріали провадження не містять належних та достовірних доказів, які б спростовували його показання, викривали б його в інкримінованому злочині.

Звертає увагу, що при огляді місця події 23.03.2019 року був залучений в якості понятого.

Вважає, що суд незаконно посилається на протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімках від 06.04.2021 року при допиті двічі свідка ОСОБА_10 , який зазначив, що вперше бачить ОСОБА_6 у суді і його серед осіб, які привезли йому металеві вироби автомобілем «ДЕУ Ланос» не було.

На думку обвинуваченого суд у вироку безпідставно посилається на показання свідка ОСОБА_11 на досудовому слідстві. В суді свідок ОСОБА_11 підтвердив його показання та заперечив його (обвинуваченого) ініціативу в навантаженні та здачі металолому, пояснивши, що за день до того, йому телефонував ОСОБА_9 та просив допомогти вивезти якийсь метал за винагороду.

Вказує на суперечливість та непослідовність показань свідка ОСОБА_9 .

На думку обвинуваченого, в його діях відсутній склад інкримінованого кримінального правопорушення.

Просить вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2023 року скасувати. Закрити провадження за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що обґрунтованим є судове рішення, якщо воно ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами, оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному й неупередженому дослідженні під час судового розгляду з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.

Вмотивованим є судове рішення, у якому наведені пояснення (мотиви), чому суд вважає ту або іншу обставину доведеною чи недоведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Вмотивованість судового рішення забезпечується не лише наявністю у ньому мотивувальної частини, а й наведенням у ній оцінки та відповіді на кожен доречний, важливий і вирішальний аргумент сторони судового провадження.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема, у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» від 27.09.2001 року, зазначено, що вмотивованість судового рішення пов`язана з належним здійсненням правосуддя, тобто у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Статтею ст. 91 КПК передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення); доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК).

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Неухильне дотримання передбачених законом вимог є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, правової оцінки доказів і встановлення істини по ньому з прийняття правильного і справедливого рішення.

Разом з тим, вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції при ухваленні вироку відносно ОСОБА_6 не дотримався.

Як убачається з вироку, незважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї вини у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, який в суді першої інстанції (так і апеляційної інстанції, як і під час досудового розслідування), вказав, що металобрухт за обставин 22 березня 2019 року, переносив саме на прохання ОСОБА_9 , суд прийшов до висновку про доведеність його вини, розцінивши показання обвинуваченого як обраний ним спосіб захисту.

В основу обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки брухту чорних металів за наведених у вироку обставин в якості доказу судом покладено показання допитаного свідка ОСОБА_9 , який заперечив свою причетність до викрадення належного потерпілому ОСОБА_8 металобрухту з приміщення бані та вказав, що саме ОСОБА_6 попросив його перенести металобрухт, який він також ( ОСОБА_9 ) допоміг погрузити в належний ОСОБА_11 автомобіль, за що йому дали бензин.

Суперечність своїх пояснень щодо його участі в крадіжці, наданих на досудовому розслідуванні 05 та 26.04.2019 року, ОСОБА_9 пояснив його допитом в поліції без батьків та під тиском.

Такі показання свідка ОСОБА_9 суд визнав логічними, достовірними і узгодженими з показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що саме ОСОБА_6 просив допомогти йому продати металобрухт, наданими ним 09 травня 2019 року в ході досудового розслідування.

Натомість судом надані під час допису в судовому засідання показання свідка ОСОБА_11 , який підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо висловленого до них прохання саме ОСОБА_9 допомогти завезти автомобілем та здати металобрухт, який він знайшов і лежав біля приміщення бані, залишені поза увагою суду, визнавши їх неузгодженими з показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 .

При цьому судом у вироку не наведено мотивування щодо обґрунтованості пояснень ОСОБА_9 про дачу показань під час досудового розслідування саме під тиском з покликанням на відповідні наявні докази.

Жодним чином не проаналізовані судом показання свідка ОСОБА_10 , обмежившись зазначенням у вироку, що обставини прийняття від незнайомих осіб металобрухту підтвердив свідок ОСОБА_10 щодо узгодження чи суперечності з даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2019 року, на який суд покликається, як на доказ підтвердження винуватості обвинуваченого.

Пояснення ОСОБА_6 щодо вилученого в приміщенні бані сліду його взуття, дані висновку судово-трасологічної експертизи № 1.5-142/19 від 10.04.2019 року та факт участі ОСОБА_6 під час огляду місця події в якості понятого відповідно до протоколу огляду місця події від 23.03.2019 року взагалі залишені судом без будь-якої оцінки.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при розгляді даного провадження допустив неповноту та однобічність, унаслідок чого лишились недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення. Вирок суду не відповідає вимогам ст.374 КПК України, оскільки не містить відповіді на всі доводи сторони захисту, та у вироку не наведено належних мотивів відхилення окремих доказів.

Колегія суддів вважає, що вказані порушення кримінального процесуального закону в силу положень ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Переглядаючи вирок суду у межах, передбачених ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості виправити вказані недоліки і прийняти рішення по суті апеляційної скарги, оскільки для цього необхідно повторно дослідити всі обставини провадження та надані сторонами докази, що можливе лише в умовах розгляду провадження по суті.

В судовому засіданні апеляційної інстанції допитаний свідок ОСОБА_9 з приводу обставин даного кримінального провадження вказав, що саме ОСОБА_6 попросив його перенести металобрухт до автомобіля ОСОБА_11 . Щодо суперечливих його показів у даному кримінальному провадженні, останній вказав на тиск і погрози працівників поліції при їх відібранні, однак щодо неправомірності дій працівників правоохоронних органів він у відповідності до законодавства не звертався.

Судом апеляційної інстанції надати належну оцінку показанням зазначеного свідка у сукупності та взаємозв`язку з усіма доказами у даному провадженні задля виключення будь-якого розумного сумніву щодо їх суперечності з іншими доказами не представилось за можливе з незалежних від суду причин.

В межах часткового судового слідства судом апеляційної інстанції вживались відповідні належні заходи щодо допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , однак ці свідки в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, явку цих свідків ні стороною захисту, ні обвинувачення не забезпечено.

Відтак, зазначена низка істотних порушень судом першої інстанції, що встановлені під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції є процесуально неприпустимою, оскільки істотно впливає на висновки суду, щодо доведеності обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, згідно вимог ст. 91 КПК України, а тому вирок суду з врахуванням положень ст.ст. 409, 412, 415 КПК України не може залишатись чинним, у зв`язку із чим апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а вирок скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Згідно вимог ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому колегія суддів не дає оцінки доводам апеляційної скарги щодо винуватості чи невинуватості обвинуваченого у інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Під час нового судового розгляду, суду першої інстанції слід усунути вказані недоліки, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження та надати відповідну правову оцінку дослідженим доказам із врахуванням доводів апеляційної скарги обвинуваченого, і в залежності від встановленого постановити законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2023 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 185 КК України скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законно їсили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3