ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/3012/21
Єдиний унікальний номер справи: 654/3012/21 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/245/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: про умовно-дострокове звільнення
від відбування покарання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2021 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Костянтинівка, Краснокутського р-ну, Харківської обл., засудженого вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 22 січня 2020 року за ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вказує, що висновки суду є помилковими.

За час відбування покарання він став на шлях виправлення, працював у Харківському СІЗО до 25.03.2021 року.

За час перебування у Харківському СІЗО захворів на туберкульоз і став інвалідом 3 групи, належного медичного догляду він не має. Працювати не дозволяє стан здоров`я. Вдома у нього є мати та сестра , які будуть за ним доглядати..

Просить скасувати ухвалу суду і переглянути його особисту справу, задовольнити його клопотання.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог.

Засуджений ОСОБА_7 був повідомлений про дату час та місце апеляційного розгляду, заяву про особисту участь під час апеляційного розгляду не подавав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Мотиви суду.

Відповідно до ст.81КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Відповідно до ст. 6 КВК України- виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 на час звернення із клопотанням про умовно дострокове звільнення відбував покарання за Краснокутського районного суду Харківської області від 22.01.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання з 23.09.2019 року , кінець строку 23.09.2022 року.

Зі змісту характеристики видно, що за період відбування покарання засуджений в цілому характеризується задовільно. Заохочень та стягнень не має.

У березні 2021 року комісією установи попереднього ув`язнення було відмовлено у зверненні до суду із поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, у а у вересні 2021 року комісіє. ДУ « Голопристанська виправна колонія № 7) відмовлено у звернення до суду зі клопотанням умовно дострокове звільнення як особі, яка не довела свого виправлення.

У характеристиці зазначено , що ОСОБА_7 не працевлаштований у зв`язку із хворобою.

Із матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Наразі він відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину проти власності , що вказує на підвищену суспільну небезпечність особи засудженого та його схильність до скоєння кримінально-караних діянь.

Проаналізувавши дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання , а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому , відомості про тяжкість вчиненого ним злочину та його суспільну небезпечність, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого про його умовно дострокове звільнення.

На переконання колегії суддів, на час звернення засудженого із заявою процес виправлення засудженого не досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.

Умовно-дострокове звільнення засудженого застосовується лише у разі доведення його виправлення, тобто досягнення мети покарання, як на тому вірно наголошує суд першої інстанції.

Відсутність у засудженого дисциплінарних стягнень не можна визнати тим чинником, який беззаперечно доводить його виправлення.

Дотримання умов режиму відбування покарання є мірою необхідної поведінки, обов`язком особи, засудженої до відбування покарання у виді позбавлення волі.

Відбуття засудженим визначеної законом частини строку покарання, дотримання умов режиму відбування покарання, не можуть бути визнані достатніми підставами для застосування ст. 81 КК України, оскільки ці відомості, як вже було зазначено, підлягають врахуванню у сукупності з відомостями про тяжкість вчиненого засудженим злочину, його суспільною небезпечністю та репутацією особи засудженого в цілому за весь час відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення засудженого застосовується лише у разі доведення його виправлення, тобто досягнення мети покарання.

Посилання апелянта на стан здоров`я та як на підставу для його умовно- дострокового звільнення не ґрунтуються на нормах ст. 81 КК.

Стан здоров`я засудженого не можна визнати підставою для його умовно- дострокового звільнення .

У разі наявності тяжкої хвороби, яка перешкоджає відбуванню покарання, особа має право звернутися до суду у порядку , визначеному ст.84 КПК.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував всі обставини та належним чином не мотивував своє рішення, є безпідставними, оскільки суд всебічно, повно дослідив відомості, які надані установою виконання покарання та стороною захисту.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно застосував положення ст. 81 КК України, належним чином мотивував своє рішення і доводи апеляційної скарги засудженого висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали не встановлено.

На підставі викладеного , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційну скаргу засудженого слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 404, 407, 419, 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4