Справа № 740/7267/23
Провадження № 1-кп/740/124/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000693 від 28.05.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений, має дитину, не судимий, інвалідності не має, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Близько 23:00 години 27.05.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на вул. Набережна Вороб`ївська м. Ніжина, навпроти кафе «Ключик», на грунті раптово виниклих неприязних відносин, зумовлених конфліктом із ОСОБА_5 , із особистого мотиву, з метою завдати фізичного болю, внаслідок злочинної недбалості, тобто не передбачаючи можливості настання наслідків свого діяння, а саме середньої тяжкості тілесного ушкодження для потерпілого, хоча повинен був і міг їх передбачити, завдав один удар лівою ногою в праву ногу ОСОБА_5 . Завданий ОСОБА_5 удар призвів до різкого нефізіологічного руху у правому гомілково-ступеневому суглобі зі збільшеною амплітудою в результаті підвертання правої ступні назовні, від чого потерпілий втратив рівновагу та не втримавшись на ногах, упав з висоти власного зросту, внаслідок чого потерпілому було спричинене тілесне ушкодження у вигляді закритої травми правого гомілко-ступеневого суглобу, що виражалась переломом зовнішньої щиколотки зі зміщенням уламків, що відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої протиправні дії, одразу після падіння ОСОБА_5 близько 23:00 години 27.05.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на вул.Набережній Вороб`ївська в м. Ніжині, навпроти кафе «Ключик», на грунті раптово виниклих неприязних відносин, зумовлених конфліктом із ОСОБА_5 , із особистого мотиву, з метою завдати фізичного болю, наніс два удари правою ногою в голову потерпілому, з них: один удар в ділянку рота, заподіявши травматичний вивих верхніх різців і забійну рану нижньої губи рота, що є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, інший удар у потиличну ділянку голови, заподіявши забій м`яких тканин потиличної ділянки голови, що є легким тілесним ушкодженням, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, не погодившись із викладеними в обвинувальному акті фактичними обставинами, та надав показання про те, що приблизно о 23 годині 27.05.2023 по вул. Набережна Вороб`ївська м. Ніжина, біля кафе «Ключик», він випивав спиртне зі своїми знайомими. Неподалік також був ОСОБА_5 з іншою компанією. Як він, так і ОСОБА_5 перебували у стані сильного алкогольного сп"яніння. У ОСОБА_5 він один раз попросив закурити, на що ОСОБА_5 йому відмовив. Коли вдруге попросив закурити, то ОСОБА_6 агресивно і грубо йому відмовив, через що виникла перепалка, під час якої стоячи навпроти ОСОБА_5 один до одного обличчям, він кулаком правої руки вдарив ОСОБА_5 в обличчя в щелепу, від чого ОСОБА_5 відразу впав назад, в яке саме положення не пам"ятає. Після падіння ОСОБА_5 і перебування потерпілого в горизонтальному положенні, він нахилившись наніс відразу ОСОБА_5 ще один удар правою рукою в голову, можливо в область рота. Після чого ОСОБА_7 почала відтягувати його від ОСОБА_8 , і він ще наніс удар ногою в стегно біля сідниці ОСОБА_5 , та потім хотів ОСОБА_5 допомогти і посадити його, але ОСОБА_7 почала його відштовхувати, царапати, обпльовувати, ображати нецензурно, а тому він пішов з місця події. Лівою ногою він у праву ногу ОСОБА_5 не бив. Має загоєні переломи лівої ноги, її навантаженянм намагається не піддавати. Спілкувався пізніше з потерпілим і був готовий сплатити йому півтори тисячі доларів США в рахунок відшкодування заподіяної шкоди, але ОСОБА_5 відповів відмовою, оскільки зажадав відшкодування трьох чи трьох з половиною тисяч доларів США. Відтак, згоди щодо суми відшкодування не досягли.

Потерпілий ОСОБА_5 надав показання про те, що відпочивав з дружиною ОСОБА_9 . На час події він алкоголю не вживав, був тверезий. ОСОБА_4 двічі до них підходив і говорив, що підсяде і приєднається до них, на що він йому відмовляв ввічливо, але втретє коли він говорив ОСОБА_4 йти собі і залишити їх, ОСОБА_4 стоячи навпроти нього один до одного обличчям, наніс йому удар у зовнішню щиколотку правої ноги. Самого удару він не бачив, але відчув його у цій ділянці правої ноги. Від удару відразу, не похитуючись, впав вправо, і ОСОБА_4 ногою, так як він відчував дію взуття, ще наніс йому удари у голову, у тому числі по зубам, потилиці, та попереку. Потім ОСОБА_10 з місця події пішов, а він з дружиною пішли до станції швидкої медичної допомоги, що за 600 - 700 метрів від місця події, при цьому він спирався при ходьбі на дружину. Незадовго до події він схуд на 30 кілограмів, і як йому потім сказали, через це з організму і кісток було виведено багато кальцію, і кістки втратили міцність, через що і став можливий перелом. Вважає, що дії ОСОБА_4 мають бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, а не як необережне. ОСОБА_4 пізніше пропонував йому по телефону сплатити 500 доларів США у рахунок відшкодування шкоди, але він на це не погодився, адже шкоди йому заподіяно у більшому розмірі. Щодо міри покарання покладався на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_7 надала показання про те, що з чоловіком ОСОБА_5 відпочивали, збиралися пити пиво. ОСОБА_4 тричі до них підходив. На третій раз ОСОБА_4 , стоячи навпроти її чоловіка ОСОБА_5 один до одного обличчям, носаком лівої ноги наніс ОСОБА_5 удар у зовнішню щиколотку правої ноги, від чого ОСОБА_5 відразу впав вправо відносно себе. Це вона бачила з невеликої відстані, оскільки у цей момент сиділа позаду чоловіка на відстані приблизно півметра. Попри пізню пору доби, видимість була достатня, так як вуличне освітлення працювало. Коли ОСОБА_5 упав, ОСОБА_4 відразу ногою ще наніс ОСОБА_5 удари у голову, живіт. Потім вона підбігла і сказала, для чого він ударив ОСОБА_5 , адже ОСОБА_5 його не чіпав, на що ОСОБА_4 пішов з місця події, а вона допомоглда чоловікову дійти до станції швидкої медичної допомоги по вул. Покровська, звідки їх направили для проведення рентгенографії. У судовому засіданні досліджені надані стороною обвинувачення документи, висновок експерта: протокол огляду місця події від 06.09.2023 з фототаблицею; висновок судово-медичної експертизи від 14.09.2023, згідно з яким у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження: - в області голови у вигляді забою м"яких тканини потиличної ділянки; травматичного вивиху верхніх різців та забійної рани нижньої губи рота; - в області кінцівок у вигляді закритої травми правого гомілко-ступеневого суглобу, яка виражалась переломом зовнішньої щиколотки зі зміщенням уламків. Орієнтовна давність тілесних ушкоджень в області голови не пізніше 09:45 годин 29.05.2023, а в області правої нижньої кінцівки - не більше 10-14 діб від моменту утворення до моменту проведення рентгенографії (28.05.2023). В утворенні тілесних ушкоджень в області голови могла мати місце неоднократна (не менше двох) дія тупих предметів по механізму удару, при цьому місцем прикладання травмуючої сили були ротова та потилична ділянки голови потерпілого, а напрямок її стосовно до фронтальної площини тіла відповідно становив: спереду - до заду та ззаду - до переду, а загальна рентгенологічна характеристика особливостей перелому правої малогомілкової кістки, зокрема: ізольований, лінійний, косий, з ознаками гвинтоподібного, розташований в ділянці зовнішньої щиколотки та прилеглої частини нижньої третини тіла кістки, враховуючи відсутність у медичних документах будь-яких об"єктивних даних за наявність зовнішніх ушкоджень у проекції суглобу, можуть дозволяти вважати, що він є конструкційним (відділеним) і міг виникнути опосередковано внаслідок різкого нефізіологічного руху у правому гомілко-ступневому суглобі із збільшеною амблітудою в результаті підвертання правої ступні назовні, що з більшою ймовірністю може вказувати на їх утворення в умовах падіння на площині, в тому числі якому могло передувати можливе прискорення тіла (удар або поштовх). Особливості характеру та локалізація даних тілесних ушкоджень не виключають можливості утворення їх за умов, викладених у описовій частині постанови про призначення судово-медичної експертизи, а саме "...наніс йому один удар лівою ногою по правій нозі, від чого потерпілий впав та після цього невідомий наніс два удари ногою в область голови" та виключають можливість одномоментного утворення (мається на увазі всіх тілесних ушкоджень) внаслідок падіння на площині, в тому числі якому могло передувати можливе прискорення тіла (удар або поштовх). Тілесне ушкодження в області потиличної ділянки голови відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності. Тілесні ушкодження в області ротової ділянки обличчя в комплексі відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, строком не більше 21 дня. Тілесне ушкодження в ділянці правої ноги відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров"я строком понад 21 день.

Суд надає оцінку наданим сторонами доказам у відповідності до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, ураховуючи, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

ОСОБА_4 наполягає, що фактичні обставини кримінальних правопорушень відбувалися так, як він повідомив у своїх показаннях.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим вини за обставин, викладених у обвинувальному акті, суд доходить висновку, що дослідженими у судовому засіданні доказами доведено вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень і його дії правильно кваліфіковані за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, та за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Показання ОСОБА_4 про те, що він наніс спочатку удар рукою в обличчя, а після падіння ОСОБА_5 - рукою в голову, а потім ногою в стегно біля сідниці, спростовуються наданими суду потерпілим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_7 показаннями, з яких слідує, що спочатку ОСОБА_4 лівою ногою вдарив у праву ногу ОСОБА_5 від чого той впав, та відразу після цього наносив удари ногою в голову ШиклуМ.І. Суд надає перевагу показанням потерпілого та свідка, так як вони узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи, і ураховуючи дані якого про те, що перелом правої малогомілкової кістки потерпілого в ділянці зовнішньої щиколотки та прилеглої частини нижньої третини тіла кістки, є конструкційним (відділеним) і міг виникнути опосередковано внаслідок різкого нефізіологічного руху у правому гомілко-ступневому суглобі із збільшеною амблітудою в результаті підвертання правої ступні назовні, що з більшою ймовірністю може вказувати на їх утворення в умовах падіння на площині, в тому числі якому могло передувати можливе прискорення тіла (удар або поштовх), суд доходить висновку, що дії ОСОБА_4 по відношенню до наслідків у вигляді перелому малогомілкової кістки потерпілого в ділянці зовнішньої щиколотки, вчинені з необережною формою вини.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень і відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення згідно із ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку (ч. 2 ст. 125 КК) та нетяжкого злочину (ст. 128 КК).

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 не встановлено. Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений не судимий, працездатний, інвалідності не має, підтверджуючих документів про офіційне працевлаштовання суду не надано, згідно з показаннями обвинуваченого офіційно працевлаштований на посаду оператора АЗС у Києві в компанії «Shell», одружений, має дитину, професійно-технічну освіту, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, скарг на нього до виконкому Ніжинської міськради не надходило.

Ураховуючи особу винного та зазначені конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі в мінімальних межах, та за ст. 128 КК України - у виді обмеження волі в дещо вищих за мінімальні межі, та за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Щодо ОСОБА_4 суд вбачає підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням та визначення йому іспитового строку в порядку та в межах, передбачених ст.75 КК України. При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, згідно з досудовою доповіддю можливе його виправлення без ізоляції від суспільства.

Витрати на залучення експертів і речові докази відсутні, цивільний позов не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ст. 128 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1