провадження №1-кс/947/5588/24
У Х В А Л А

25 квітня 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

1. Cкарга та позиція заявника.

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В обґрунтування скарги зокрема зазначила, що 10.04.2024 року до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві направлено заяву про вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.182 КК України та внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до трекінгу відправлень ДП Укрпошта відправлення за №568 отримане Другим слідчим відділ (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві 15.04.2024 року. Тобто останній день для внесення відомостей до ЄРДР - 16.04.2024, з 17.04.2024 почалась бездіяльність.

Вказувала, що жодного повідомлення про результат розгляду Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві заяви не отримано.

Вважала, що у порушення вимог ст.214, слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.182 КК України не було внесено відомості до ЄРДР.

Виснувала, що ухилення від виконання вказаного обов`язку свідчить про бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.214, 303, 304, 306, 307 КПК України, просила слідчого суддю: зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві невідкладно, на підставі поданої заяви адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про вчинений злочин, внести відомості до ЄРДР відносно вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, (відповідно до п.1/1 ч.2 ст.60 КПК України) а також,- ОСОБА_4 надати пам`ятку про права та обов`язки як потерпілого.

В судове засідання заявник не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності та відсутності ОСОБА_4 . Скаргу просила задовольнити.

2. Заперечення на скаргу та позиція слідчого.

Слідчий або інша уповноважена особа Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві, в судове засідання не з`явилися, про причини свого неприбуття слідчого суддю не повідомили. Заперечення на скаргу до суду не подали.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

3. Висновки слідчого судді.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Неявка в судове засідання учасників кримінального провадження, на думку слідчого судді не є перешкодою для розгляду клопотання на підставі наявних матеріалів, оскільки вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, заявником, потерпілим, його представником, зокрема може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З матеріалів скарги вбачається, що 15.04.2024 року Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві було отримано заяву адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України.

Будь яких доказів на спростування вказаних висновків слідчого судді зі сторони слідчого до суду не подано.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Докази того, що відомості по заяві адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР, слідчому судді з боку Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві не надані.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга заявника є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, слідчий суддя робить висновок, що положення КПК України не покладають на слідчого обов`язок вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка була вказана саме у заяві (повідомленні) про вчинене кримінальне правопорушення, а лише зобов`язують коротко викласти обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення і надати їм належну правову оцінку і попередню кваліфікацію, що в цій частині відноситься до самостійної процесуальної діяльності слідчого.

Вказаний висновок, узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у п.27 постанови від 03.07.2019 року по справі №288/1158/16-к, а саме: закон не покладає на потерпілого обов`язку встановлення обставин кримінального правопорушення та його кваліфікації. Зазначене є винятковою компетенцією органів досудового розслідування, державного обвинувачення і суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що скарга заявниці в частині внесення відомостей до ЄРДР саме за конкретною кваліфікацією є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручається потерпілому особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, але невручення такої пам`ятки особі не позбавляє її статусу потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки момент виникнення таких прав і обов`язків передбачений ч.2 ст.55 КПК України та додаткового визнання зі сторони слідчого, дізнавача або прокурора не потребує.

Таким чином, слідчий суддя робить висновок, що скарга заявниці в частині зобов`язання слідчого вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого також є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. Скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

2. Зобов`язати уповноваженого (чергового) слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві, внести по заяві адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про вчинення кримінального правопорушення, відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

3. У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

4. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1