ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участі :

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000098 від 7 жовтня 2023 року відносно обвинуваченого :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Ужгород Закарпатської області, місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньою освітою, має на утриманні двох малолітніх дітей, одружений, непрацюючий, не депутат, раніше судимий 18.04.2023 Воловецьким районним судом Закарпатської області за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України до штрафу 3400 грн, який ним сплачено.

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 358, ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч.1 ст. 369, ч.1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 один з днів липня 2023 року, точної дати та часу не встановлено, перебуваючи по місцю проживання в АДРЕСА_1 з метою отримати та використовувати посвідчення водія, маючи злочинний умисел направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія, тобто офіційного документа, який надає право на керування транспортним засобом, всупереч установленому порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами», відповідно до вимог якого посвідчення водія видається установою, яка має право видавати такі документи, знайшов в мережі "Інтернет" оголошення про виготовлення посвідчення водія та в подальшому відправив невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані, фото та підпис. Внаслідок цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа, за грошові кошти виготовила та відправила йому за допомогою поштової служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підроблений документ посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 06.05.2020, яке після отримання ОСОБА_4 зберігав при собі з метою його подальшого використання.

Надалі, 07.10.2023 о 19 год. 10 хв., ОСОБА_4 , маючи при собі вказаний підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.05.2020, заповнене на його ім`я, перебуваючи за кермом транспортного засобу автомобіля марки «MAN TGX», д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по автодорозі М-30, 179 км (за межами с. Кам`янки Підволочиської ТГ), за порушення правил дорожнього руху зупинений поліцейським взводу 1 роти 1 УПП в Тернопільській області та на законну вимогу поліцейських щодо надання документів на транспортний засіб та посвідчення водія, на підставі яких він керує транспортним засобом, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 від 06.05.2020, заповнене на його ім`я, є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частині підтвердження права на керування транспортними засобами, використав, а саме пред`явив та надав для перевірки поліцейським завідомо підроблений документ посвідчення водія із серійним номером серії НОМЕР_1 від 06.05.2020, заповнене на ім`я ОСОБА_4 , бланк якого виготовлений не на підприємстві, яке повинно здійснювати їх випуск.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закону) завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Пунктом 2 статті 18 вказаного Закону передбачено, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій, зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчі органи поліції.

Статтею 23 Закону встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі тощо.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходи реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України на підставі та порядку, визначених законом.

Наказом начальника ГУНП в Тернопільській області №21 о/с від 19.01.2021 «По особовому складу» сержанта поліції ОСОБА_5 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області, з 19.01.2021 року.

Встановлено, що 17 листопада 2023 року о 17 год. год. 20 хв. поліцейським групи реагування поліції відділення поліції №5 (смт.Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_5 , на стаціонарному пості поліції №10 в с. Мислова Підволочиської ТГ Тернопільського району Тернопільської області (автодорога М-30 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Ізварине»), 191 км, було виявлено та зупинено транспортний засіб автомобіль «MAN TGX», д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого рухався з порушення ПДР України, а саме без увімкнутих фар ближнього світла чи денних ходових вогнів, що є порушенням п.9.8 ПДР.

Під час перевірки документів, виявилось, що автомобілем MAN д.н.з. НОМЕР_2 керує водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , який не надав на перевірку посвідчення водія а також виявилось, що даний водій згідно рішення суду був позбавлений права керування транспортними засобами за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, що вказувало, що ОСОБА_4 керує автомобілем без посвідчення водія. Коли ОСОБА_4 було повідомлено, що відносно нього буде винесено постанову про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовим особам, а саме працівникам поліції, за не вчинення ними дій із використанням службового становища, а саме не притягнення його до відповідальності за вчинення вказаних адміністративних правопорушень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовим особам, а саме поліцейським, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні стаціонарного поста №10 17.11.2023 о 16 год. 45 хв. в межах с. Мислова Підволочиської ТГ Тернопільського району Тернопільської області (автодорога М-30 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Ізварине»), 191 км, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП, що передбачає штраф, особисто, в усній формі запропонував поліцейському СРПП ВП №5 (смт.Підволочиськ) ОСОБА_5 неправомірну вигоду не уточнюючи суму, на що ОСОБА_5 відмовився, при цьому попередив ОСОБА_4 про настання кримінальної відповідальності за вчинення пропозиції неправомірної вигоди службовим особам та повідомив, що всі його дії фіксуються на відеокамеру. Однак ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, 17.11.2023 року близько 17 год. 50 хв., перебуваючи в приміщенні стаціонарного поста №10 17.11.2023 о 16 год. 45 хв. в межах с. Мислова Підволочиської ТГ Тернопільського району Тернопільської області (автодорога М-30 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Ізварине»), 191 км, надав поліцейському СРПП ВП №5 (смт.Підволочиськ) ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 590 грн, самостійно поклавши їх на робочий стіл. Після цього, про даний факт поліцейський повідомив через спецлінію «102» у чергову частину ВП №5 (смт.Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, викликавши на місце події слідчо-оперативну групу.

Поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №5 (смт.Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_5 , який відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є службовою особою правоохоронного органу в зв`язку із постійним виконанням функцій представника влади з правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, використовуючи свої службові повноваження, мав можливість не складати стосовно водія ОСОБА_4 адміністративні матеріали про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.2 ст.126 КУпАП, від прийняття пропозиції неправомірної вигоди та від прийняття неправомірної вигоди в розмірі 590 грн відмовився та припинив злочинні дії ОСОБА_4 негайно, в межах своїх повноважень, відповідно до Закону України «Про національну поліцію» та Закону України «Про запобігання корупції», вжив невідкладних заходів щодо попередження, своєчасного виявлення та припинення злочину.

В подальшому, стосовно водія ОСОБА_4 поліцейським ОСОБА_5 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , всупереч вимог ст.129-1 Конституції України згідно якої судове рішення є обов`язковим до виконання та ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 7 лютого 2010 року, відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, якому було достовірно відомо, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 8.11.2022 йому за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, усвідомлюючи свій обов`язок по виконанню постанови суду, виник злочинний умисел направлений на умисне невиконання постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 8.11.2022 року.

Так, ОСОБА_4 , отримавши вказану постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 8.11.2022, згідно якої сплатив штраф у розмірі 17000 грн, був зобов`язаний виконувати вказану постанову та не керувати транспортними засобами до 8.11.2023 року.

Однак, незважаючи на вказані обмеження, застосовані за постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 8.11.2022, 7.10.2023 ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно з метою ухилення від виконання вказаної постанови суду, в невстановленому місці сів за кермо автомобіля автомобіль «MAN TGX», д.н.з. НОМЕР_2 та розпочав рух вказаним автомобілем.

Далі, 7.10.2023 року близько 19 год. 10 хв., перебуваючи за кермом транспортного засобу автомобіля марки «MAN TGX», д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по автодорозі М-30, 179 км (за межами с.Камянки Підволочиської ТГ), за порушення правил дорожнього руху зупинений поліцейським взводу 1 роти 1 УПП в Тернопільській області, у зв`язку з чим постановою поліцейського взводу 1 роти 1 УПП в Тернопільській області ОСОБА_6 на водія ОСОБА_4 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.126, ч.1 ст.122 КУпАП накладено штраф в розмірі 20400 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами, в мережі інтернет через оголошення знайшов сайт, де можна було виготовити посвідчення водія. Зв`язавшись із незнайомою йому людиною, надав свої анкетні дані, а через деякий час, через відділення «Нової пошти» отримав дане посвідчення після чого керував транспортним засобом. Надалі рухаючись автомобілем був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху де пред`явив їм підроблене водійське посвідчення, а надалі, коли вони хотіла скласти адміністративні протоколи за порушення ним правил дорожнього руху запропонував та надав їм неправомірну вигоду в розмірі 590 грн. У вчиненому щиро розкаявся та просить суворо не карати, запевнив, що подібне не повториться.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні кримінальних правопорушень, згідно обвинувального акту ч.4 ст. 358, ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч.1 ст. 369, ч.1 ст. 382 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані докази в їх повній сукупності, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та вважає, що його дії кваліфіковано вірно за ч.4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа посвідчення водія, ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358 КК України пособництво у підробленні документа посвідчення водія, ч.1 ст. 369 КК України пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, ч.1 ст. 382 КК України умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили. КК України,

Судом забезпечено дотримання положень ст.22 КПК України щодо створення умов для реалізації сторонами їх процесуальних прав та обов`язків, змагальність як основу кримінального провадження.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, суду надано не було.

У відповідності до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Виходячи із висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні в справі «Орлов проти України» від 11 лютого 2016 року, відповідно до яких «… національні суди за жодних обставин не повинні дозволяти випадків, за яких завдання тілесних і моральних страждань залишатиметься безкарним. Це важливо для забезпечення громадської впевненості у принципі верховенства права і його підтримки, а також у попередженні будь-яких ознак толерантності органів влади до незаконних дій або співучасті у них».

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним правопорушень, важчий із яких відноситься відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, наслідків, що наступили, особу обвинуваченого, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Також, беручи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, відсутність негативних наслідків та обставин що обтяжують покарання, з урахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358 КК України у відповідності до вимог ст. 69 КК України основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої у санкції ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358 КК у виді штрафу, за кримінальні правопорушення , передбачені ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 369, ч.1 ст. 382 КК України у виді штрафу та на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді штрафу, що на думку суду буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обрався, клопотань зі сторони обвинувачення не було.

Цивільного позову у даному кримінальному провадженні заявлено не було.

Речові докази, процесуальні витрати вирішити згідно ст. 96-1 КК України ст. ст. , 100, 124 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370,371,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень ч.4 ст. 358, ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч.1 ст. 369, ч.1 ст. 382 КК України та призначити покарання :

за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн;

за ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 358 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900,00 (одинадцять тисяч дев`ятсот) грн;

за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн;

за ч.1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) грн

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн, які стягнути у дохід держави.

Арешт застосований ухвалою слідчого судді Підволочиського районного суду від 10 жовтня 2023 року на посвідчення водія серії НОМЕР_1 ввід 06 травня 2020 року виданого на ім`я ОСОБА_4 та арешт застосований ухвалою слідчого судді від 21 листопада 2023 року на грошові кошти в сумі 590 грн скасувати.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, конфіскувати у власність держави грошові кошти в розмірі 590 гривень, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження у сейф пакеті 0434265;

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обрався, клопотань зі сторони обвинувачення не було.

Цивільного позову у даному кримінальному провадженні заявлено не було.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати, а саме -1912,00 грн за проведення судово технічної експертизи документів від 10.10.2023 №СЕ-19/120-23/10921-ДД;

Речові докази, а саме :

копії службової документації відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області: Журналу реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю інв. №401 від 29.08.2023; Книги нарядів інв. №427 від 16.11.2023; журналу обліку видачі, повернення портативного відео реєстратора інв..№366 05.05.2023, посадові інструкції поліцейського відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) ОСОБА_5 ; матеріалів адміністративної справи про вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП - повернути законному володільцю

файли відеозапису від 17.11.2023 записані на DVD-R диск, по факту пропозиції та надання поліцейським неправомірної вигоди ОСОБА_4 , упаковані в паперовий конверт з відповідними пояснюючими написами та підписами; - залишити при матеріалах кримінального провадження.

посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06 травня 2020 року виданого на ім`я ОСОБА_4 знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право у суді отримати копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно, після його проголошення.

Учаснику судового провадження який не був присутнім під час судового засідання, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_7