Справа № 297/2254/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

15 травня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000444 від 14.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, маючи на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 діб із визначенням розміру у сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240,00 гривень, а також покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора, слідчого чи суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

-без дозволу суду не виїжджати за межі Закарпатської області;

-утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (якщо є такі).

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , якому 10.04.2024 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України у кримінальному провадженні № 0000389 від 09.04.2024 року, яке розслідується Берегівським РВП ГУ НП в Закарпатській області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення громадян України через державний кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, сприяв незаконному переправленню через державний кордон України громадянам України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом надання засобів та вказівок останнім за наступних обставин.

Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_4 , реалізовуючи свої злочинні наміри, погодився сприяти у незаконному переправленні вищевказаних осіб через державний кордон України.

В подальшому, 10.05.2024 року за вказівкою невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приїхали в м. Мукачево та поселились у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_9 прибув 13.05.2024 року та поселився в готелі «Тональ» в м. Мукачево з метою вичікування слушного часу для незаконного переправлення їх через державний кордон.

В подальшому, 14.05.2024 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за вказівкою невідомої особи близько 10 години 30 хвилин вирушили до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у м. Мукачево, де на них очікував ОСОБА_4 на автомобілі "SKODA" реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який здійснив посадку вищевказаних осіб до автомобіля та вирушив до с. Гуняди, Берегівського району, яке розташоване у безпосередній близькості до державного кордону, обминаючи при цьому встановлені по ходу руху пости.

Цього ж дня, близько 13 години ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 приїхав до м. Берегове та зупинився біля міського кладовища, де ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грошові кошти, після чого показав останнім на мобільному телефоні маршрут їхнього руху з околиць с. Гуняди та надав вказівки щодо подальшого перетину кордону.

Надалі, ОСОБА_4 на вказаному автомобілі разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направились в напрямку с. Гуняди, однак через декілька хвилин були викриті та затримані працівниками поліції Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області на околиці с. Велика Бакта Берегівського району.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів, вчиненому щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

15 травня 2024 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; протоколами проведення впізнання особи зі свідками; протоколом оглядом місця події та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 9 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України, з метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України. Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 обізнаний в незаконному перетині через державний кордон, про що свідчить вказаний факт, може переховуватись від органів досудового розслідування, шляхом перетину кордону поза межами пункту пропуску державного кордону України.

2.Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

3.Вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи те, що підозрюваного ОСОБА_4 будучи раніше судимим 08.01.2024 року Тячівським районним судом Закарпатської області за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки на шлях виправлення не став та вчинив вказаний злочин, чим самим реалізував вказаний ризик. Крім того, останньому вже було повідомлено про вчинення злочину за ч. 2 ст. 332 КК України.

4.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_4 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Аналогічним чином ОСОБА_4 незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення тяжкого злочину, до якого може бути застосовано виключно покарання у вигляді реального позбавлення волі до 9 років.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_4 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Крім цього, ОСОБА_4 на даний час він і утримується в пункті тимчасового тримання Державної прикордонної служби України, а тому будь-яких перешкод утриманню його під вартою не має.

Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За викладених обставин до підозрюваного є неможливим застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Крім цього, просив долучити до матеріалів клопотання ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 11.04.2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у іншому кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, але у разі підстав для застосування запобіжного заходу просив застосувати більш м`який запобіжний захід. Також, зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 є лише перевізником, що стало відомо із показів свідків, не мав наміру сприяти у переправленні осіб за кордон, тому відсутні підстави вважати, що підозра є обґрунтованою.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні погодився із позицією свого захисника.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Зокрема, ризик щодо переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) та це дає реальну можливість покинути територію України поза межами пункту пропуску державного кордону України; за інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Судом встановлено, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 вже обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 11.04.2024 року у вчиненні кримінального провадження,передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України. Тобто, підозрюваним фактично було порушено заставу, визначену вказаною ухвалою.

Крім цього, стороною захисту офіційних документів щодо працевлаштування підозрюваного ОСОБА_4 суду не надано, що свідчить про можливість вчинення інших кримінальних правопорушень з метою отримання заробітку та відсутність міцних соціальних зв`язків.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 на всій території України запроваджено воєнний стан, який передбачає особливий правовий режим, що вводиться в Україні у зв`язку зі збройною агресією росії проти України. Такий правовий режим вносить певні особливості і при призначенні покарань особам, які вчинили кримінальні правопорушення під час воєнного стану.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. ОСОБА_4 загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі. Крім того, вказане кримінальне правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, що може слугувати обтяжуючою обставиною при призначенні покарання у разі визнання підозрюваного винним.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_4 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи:

- тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 ;

- тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні;

- кримінальне правопорушення вчинене під час дії воєнного стану;

- особисті обставини життя,

- факт того, що ОСОБА_4 ніде не працює;

- може переховуватись від органу досудового розслідування;

- може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,

тому суд вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування доведено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а стороною захисту такі не спростовано.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком на 60 днів є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, порушив вимоги застави, обраної ухвалою суду від 11.04.2024 року, відносно нього проводиться інше досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 ККУкраїни, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, офіційно ніде не працює, тому може впливати на свідків з метою уникнення покарання, суд приходить до висновку, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не слід визначати розмір застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно протоколу затримання особи ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 14.05.2024 року о 15:57 годині.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 309, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000444 від 14.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відноснопідозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів з моменту його затримання без визначення розміру застави.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Строк дії ухвали закінчується 13 липня 2024 року о 15 годині 57 хвилин.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10