Справа № 954/56/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/60/23 Доповідач ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 954/56/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали в рамках кримінального провадження № 00000051 за апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 07 липня 2023 року, якою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миролюбівка Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1,2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою суду продовжено строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 на строк 60 діб до 01.09.2023р.

Таке рішення суд першої інстанції мотивував тим, що, на даний час продовжують існувати ризики того що, обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків. Суд врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ряду умисних злочинів, зокрема, особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що призвело до смерті людини, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, що свідчить про наявність ризику переховування від слідства та суду. Також суд врахував дані про його особу, що раніше неодноразово судимий, наразі обвинувачується у вчинення ряду умисних злочинів, зокрема особливо тяжкого, не має міцних соціальних зв`язків, ніде до затримання не працював, посередньо характеризується за місцем відбування покарання, які свідчать про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з доповнення, в якій просить скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 07 липня 2023 року, та застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтуванні вимог апеляційної скарги посилається на те,що клопотання про продовження строку запобіжного заходу розглянуто з істотними порушеннями вимог КПК України. Крім того, апелянт зазначає про свою невинуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Заслухавши суддю - доповідача, позицію обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 про підтримання апеляційних вимог обвинуваченого, просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За змістом ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, що можуть перешкодити завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

В межах вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження не вирішується питання про доведеність або недоведеність вини особи в обсязі пред`явленого обвинувачення, не перевіряє докази, що підтверджують або спростовують винуватість особи, що є предметом перевірки під час судового розгляду справи у суді першої інстанції та вирішується судом при ухваленні відповідного судового рішення за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Тому доводи апелянта про те, що його вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1,2 ст.185 КК України, не було доведено, не заслуговують на увагу.

Як убачається з матеріалів справи, під час розгляду клопотання сторони обвинувачення суд врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, зокрема, особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, внаслідок якого настала смерть людини, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, не має міцних соціальних зв`язків, до затримання офіційно ніде не працював, раніше неодноразово судимий, за місцем відбування покарання характеризується посередньо.

З урахуванням вимог ст.177,178 КПК України суд дійшов до переконання, що ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість у обвинуваченого ОСОБА_8 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, на цей момент продовжують існувати і не зменшились, які виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду.

А тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам ухилитися від суду й перешкоджати кримінальному провадженню, суд визнав доцільним продовжити дію обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки цього вимагає суспільний інтерес, який полягає в тому, щоб запобігти спробам обвинуваченого будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Апеляційний суд вважає, що судом зроблено обґрунтований висновок про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції про доведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які на час судового розгляду не зменшилися.

За результатами перевірки ухвали суду першої інстанції судом апеляційної інстанції встановлено, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до особистої свободи обвинуваченого ОСОБА_8 та саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи обсяг висунутого обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, його негативну репутацію як раніше судимої особи, апеляційний суд не знаходить правових підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як про це ставить питання апелянт.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З огляду на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у якому він обвинувачується, сукупність відомостей про особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, є раніше неодноразово судимим, продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого є необхідним для запобігання ризиків ухилення ОСОБА_8 від суду, незаконного впливу на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, що в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим для запобігання настання зазначених ризиків.

Тривалість судового розгляду не впливає на законність та правильність вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 07.07.2023 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо нього до 01.09.2023 року - залишити без змін.

Звернути увагу суду на те, що відповідно до вимог ст.28, 318 КПК України кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4