Справа № 182/956/24
Провадження № 1-кс/0182/224/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2024 м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у залі суду у м. Нікополі клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2024 за № 0000097 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований та фактично мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий:

- 31.03.2006 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 25.05.2009 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;

- 06.04.2010 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до 3 років 1 міс. позбавлення волі;

- 24.01.2013 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, 395, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до 3 років 1 міс. позбавлення волі;

- 21.07.2015 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 2 міс. позбавлення волі;

- 27.06.2022 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 ч. 1, 4 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі. 10.11.2023 звільнений по відбуттю строку покарання,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ з власного пристрою),

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

20 лютого 2024 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2024 за № 0000097 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Доводи клопотання

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні СВ Нікопольського РУП знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2024 за № 0000097 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 17.01.2024 приблизно о 13 год. 00 хв. знаходився в кафе «555», яке розташоване по АДРЕСА_2 , де зустрів свого знайомого ОСОБА_6 з яким вони разом почали вживати спиртні напої. В ході розмови у ОСОБА_6 з кишені випали ключі від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 , в якій фактично мешкає останній та перебуває майно ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з приміщення вказаної квартири, оскільки він раніше в ній був та достовірно знав, що в ній є цінне майно. Після чого ОСОБА_5 з підлоги, взяв вищевказані ключі, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, та поклав їх до своєї кишені.

Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_5 , в цей же день приблизно о 14 год. 00 хв., прийшовши до квартири, яка розташована за вище вказаною адресою, де скориставшись тим, що потерпілого вдома не має, та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою ключів, які раніше викрав у потерпілого ОСОБА_6 , відчинив вхідні двері, які ведуть до вище вказаної квартири і таким чином проник у середину вищевказаної квартири, звідки умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав: плазмовий телевізор «Samsung», LED-телевізор, модель «UE42F5020AK», тип UE42F5020, діагональ 42 дюйми, чорного кольору, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/3806-ТВ від 30.01.2024 становить 6330 грн. 00 коп.; плазмовий телевізор «Samsung», LED-телевізор, модель «UE32F4510AK», тип UE32F4510 діагональ 40 дюймів, білого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/3806-ТВ від 30.01.2024 становить 3833 грн. 33 коп., які належать ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 10 163 грн. 33 коп.

З місця злочину ОСОБА_5 пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадання чужого майна /крадіжка/, поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

01.02.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення /злочину/, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам, оскільки у його оточенні немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; він не має міцних соціальних зв`язків; у нього немає постійного місця роботи та постійного законного джерела заробітку, слідчий просить застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливе, оскільки такий запобіжний захід фактично не зможе забезпечити реальне запобігання наявним ризикам. Обрання ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту можливе, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а також є ризики, зазначені у клопотанні. Просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, по якому йому висунуто підозру, визнає. Проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував. Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою. У тому, що він вчинив, він щиро кається і він зробив належні висновки.

Оцінка та висновки слідчого судді

Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинені кримінальніе правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 185 КК України, внесені до ЄРДР 18.01.2024 за № 0000097.

01 лютого 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в таємному викрадання чужого майна /крадіжка/ поєднаній з проникненням у житло, вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України /ч. 5 ст. 12 КК України/.

Щодо наявності обґрунтованої підозри

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом огляду речового доказу; протоколами допиту свідків; протоколом допиту підозрюваного.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Наявність ризиків, та їх обґрунтованість

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілу та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілу, свідків.

Також слідчий суддя вважає, що наявний заявлений стороною обвинувачення й ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), бо підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни показів.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Що стосується наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що такий ризик не існує, оскільки у клопотанні взагалі не зазначено у чому він полягає.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчим у клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, на життя заробляє тим, що з корисливих спонукань веде свою злочинну діяльність. Окрім того, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів.

З огляду на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Щодо можливості застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що інкримінований ОСОБА_5 злочин належить до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років; доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення; доведення існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілу та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та законних джерел доходів, не одружений, на утриманні нікого не має, що, на переконання слідчого судді, дає певну характеристику особі підозрюваного. Окрім того, слідчий суддя враховує й те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів; вчинив новий умисний корисливий злочин вже через два місяці після звільнення з місць позбавлення волі. Зважаючи на вищевикладені обставини у сукупності, слідчий суддя переконаний, що стороною обвинувачення доведено необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду ризику, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Також слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце постійного проживання цілодобово.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2024 за № 0000097 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом, окрім часу, коли по місту Нікополь та Дніпропетровській області оголошено повітряну тривогу та/або загрозу артобстрілу, коли особі дозволяється прямувати та перебувати в укритті.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці та не більше строку досудового розслідування, тобто до 31.03.2024 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Слідчий суддя ОСОБА_1