Справа № 191/3461/22
Провадження № 1-кп/191/253/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження №0000766 від 26.11.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.04.2018 року Синельниківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 30.08.2018 року Синельниківським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 3 роки. Вироком апеляційного суду від 19.04.2019 року вирок в частині призначеного покарання відмінено, призначено 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України зараховано покарання по вироку Синельниківського міськрайонного суду від 26.04.2018 року до відбуття 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 3 роки. 23.05.2019 поставлено на облік Синельниківського РО ФДУ ЦП в Дніпропетровській області,

- 19.10.2022 року Синельниківським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України засуджено до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за умисні злочини, на шлях, виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин.

26.11.2022 року о 10 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом, скутером марки «Suzuki» моделі «АZ506K4», не маючи відповідних документів на право керування таким транспортним засобом. Проїжджаючи по ділянці дороги, розташованої поблизу підземної промзони №2, м. Синельникове, Дніпропетровської області, ОСОБА_4 був зупинений інспектором ВРПП Синельниківського РУП ГУПН в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 та поліцейським ВРПП Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області сержантом поліції ОСОБА_6 , які в той час перебували при виконанні своїх службових обов`язків.

Відразу після цього, ОСОБА_4 26.11.2022 року о 10 годині 13 хвилин, перебуваючи поблизу підземної промзони №2, м. Синельникове, Дніпропетровської області, розуміючи, що вчинив порушення, за яке законом передбачена відповідальність, зокрема, адміністративна за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом та керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, вирішив з метою уникнення відповідальності надати співробітникам, Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області неправомірну вигоду.

Тоді, 26.11.2022 року о 10 годині 17 хвилин, ОСОБА_4 реалізуючи свій раніше виниклий прямий злочинний умисел, перебуваючи поблизу підземної промзони №2, м. Синельникове, Дніпропетровської області, поклав на переднє пасажирське сидіння службового автомобілю марки «Mitsubishi» р.н. НОМЕР_1 , грошові кошти в розмірі 5000 гривень, тим самим умисно надав неправомірну вигоду за не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння. В свою чергу, інспектор ВРПП Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_5 , розуміючи, що до нього звернулися, як до службової особи з пропозицією надання неправомірної вигоди, викликав слідчо-оперативну групу з метою фіксації вказаного кримінального правопорушення.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди особі, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає будь-які дії з використанням службового становища.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин без дослідження доказів.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини: обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України та кваліфікує дії, по факту надання неправомірної вигоди особі, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає будь-які дії з використанням службового становища.

Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

До обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, суд враховує рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує положення ст. ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого, після вчинення злочину, який є не тяжким, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, а також той факт, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став та знову, вчинив умисний злочин, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання в межах санкції статті 369 ч.1 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, застосування ст. 75,76 КК України до ОСОБА_4 не можливо, оскільки останній раніше судимий, не працює, характеризується посередньо, не відбувши покарання за попереднім вироком, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення, тому суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст.ст.69, 69-1 КК України відсутні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, ОСОБА_4 останній раз був засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2023 року за ч.1 ст. 369, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці. Станом на 28.02.2024 року невідбутий строк покарання складає 4 (чотири) роки 2 (два) місяці 18 днів.

Остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

При цьому суд, враховує практику рішень Європейського суду з прав людини. Так в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

За вимогами ст. 124 КПК України, із обвинуваченого необхідно стягнути витрати пов`язані із проведенням судово-технічної експертизи у розмірі 1510,24 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.349, 374-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 29.02.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, код бюджетної класифікації: 24060300, витрати за проведення судово-технічної експертизи №СЕ-19/104-22/37726-ДД від 30.11.2022 року в розмірі 1510 (одну тисячу п`ятсот десять) грн. 24 коп.

Речові докази:

- оптичний диск DVD-R диск 4,7 gb, 120 min №18С залишити при матеріалах кримінального провадження. (т. 2 а.к.п.36).

- грошові кошти в сумі 5000,00 гривень, а саме: купюри номіналом: 200 (двісті) гривень з серійними номерами ХЖ 3833502, ГВ 4355052, ГБ 8542836, ТЖ 9751126, ГВ 4266801, у кількості 5 штук; 500 (п`ятсот) гривень з серійними номерами: ЕД 8534669, ЦБ 7257498, АЕ 9173411, ВИ 1171903, АК 6283026, ВЗ 6437486, АП 8027864, ЄГ 9143636 у кількості 8 штук, спец. пакет №5681610, які знаходяться на зберіганні УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1