Справа №949/760/23
Провадження №1-кп/949/106/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000099 від 11 квітня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працюючого слюсарем-сантехніком в КП «Будинкоуправління», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального Кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи умисел на заподіяння психологічних та економічних страждань своїй доньці - ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично у період часу з 18 липня 2022 року по 27 березня 2023 року вчиняв відносно ОСОБА_5 акти психологічного та економічного домашнього насильства, що призвело до психологічних та економічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, страху за своє життя.

Зокрема, ОСОБА_4 , 18 липня 2022 року о 03-08 годині, 03 березня 2023 року о 20-00 годині та 27 березня 2023 року о 23-00 годині вчинив відносно ОСОБА_5 акти психологічного та економічного домашнього насильства, що виразились у формі нецензурних висловлювань на адресу потерпілої, шарпанні за одяг, обмеження користуванні побутовим світлом, у зв`язку із чим ОСОБА_4 , відповідно до постанов Дубровицького районного суду Рівненської області від 04 серпня 2022 року у справі № 949/924/22, від 30 березня 2023 року у справі № 949/603/23 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства.

Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань, 09 квітня 2023 року близько 22-00 години на подвір`ї за місцем проживання по АДРЕСА_1 вкотре проявив відносно ОСОБА_5 акт психологічного насильства у вигляді нецензурної лайки на адресу потерпілої. Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних та економічних страждань, погіршилась якість її життя, що виразилось у втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, страху за своє життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав суду показання, що його донька, разом із дружиною неодноразово провокували його на конфлікти. Донька постійно принижує його нецензурними словами, провокує на конфлікт та під будь-яким приводом вчиняє сварки, а потім викликає працівників поліції. При обранні міри покарання погодився з думкою прокурора.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила викладені у обвинувальному акті обставини та додатково пояснила, що її батько ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, систематично вчиняв відносно неї домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, у зв`язку з чим їй доводилось звертатись в поліцію. Одного разу він порвав на ній футболку, на даний час вона переїхала проживати в м.Дубровиця Сарненського району Рівненської області. З приводу міри покарання погоджується з думкою прокурора.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк один рік та на підставі ст.ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік. Крім того, просила застосувати обвинуваченому обмежувальні заходи передбачені ст.91-1 КК України.

Вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.126-1 КК України, доведена сукупністю доказів, зібраних по кримінальному провадженню, перевірених і досліджених в судовому засіданні, зокрема показаннями свідків обвинувачення:

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що обвинувачений - це її чоловік, який коли перебував у нетверезому стані, то неодноразово ображав доньку нецензурними словами та кричав не неї, у зв`язку з чим вони викликали працівників поліції.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який є ДОП ВП №1 Сарненського РВП пояснив, що потерпілою неодноразово викликалися працівники поліції, у зв`язку із вчиненням ОСОБА_4 домашнього насильства психологічного характеру. Кожного разу при складанні протоколів ОСОБА_4 свою вину визнавав повністю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що обвинувачений - це її син, а потерпіла є її онукою. Вона не була особисто свідком їх суперечок, але син неодноразово їй розповідав, що коли він повертався ввечері додому, то потерпіла вчиняла вдома сварки. Також повідомила, що одного разу до неї прийшла ОСОБА_8 та повідомила, що її батько ОСОБА_4 до неї чіплявся та порвав на ній одяг.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що потерпіла, яка є дочкою ОСОБА_4 , а також його колишня дружина, провокують ОСОБА_4 на конфлікт, у зв`язку з чим між ними виникають сварки.

Аналізуючи вищезазначені покази свідків, допитаних в судовому засіданні, суд вважає їх такими, що в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і показання вказаних свідків не викликають сумнівів в їхній об`єктивності, оскільки є послідовними, які підтверджені в судовому засіданні та узгоджуються з іншими письмовими доказами, які були досліджені судом та містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

Відповідно до копії постанови Дубровицького районного суду Рівненської області від 04 серпня 2022 року по справі №949/924/22, 18 липня 2022 року о 03-08 год. за місцем проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї доньки ОСОБА_5 , а саме: ображав її нецензурними словами та шарпав за одяг, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн. (а.п.14).

Відповідно до копії постанови Дубровицького районного суду Рівненської області від 30 березня 2023 року по справі №949/603/23, 03 березня 2023 року близько 20-00 год. у будинку за місцем проживання, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї доньки ОСОБА_5 , тобто умисні дії психологічного та економічного характеру, а саме обмежував її у користуванні побутовим світлом та ображав нецензурною лайкою. Крім того, 26 березня 2023 року близько 23:00 год., в будинку за місцем свого проживання, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї доньки ОСОБА_5 , тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.п.15).

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, які у суду не викликають будь-яких сумнівів щодо їх достовірності та достатності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена, а його умисні дії, які виразились у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, суд кваліфікує за ст.126-1 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Тому при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує наступне.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, згідно ст.12 КК України класифікується, як нетяжкий злочин.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він раніше не судимий (а.п.20), на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває (а.п.19), за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно (а.с.17).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Отже, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обставин та те, що злочин ним вчинено вперше. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які були логічними і послідовними, що свідчить про його небайдужість щодо наслідків, які настали від вчиненого кримінального правопорушення. А тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст.126-1 КК України.

Одночасно, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності та особу обвинуваченого, який є працевлаштованим, позитивно характеризується за місцем проживання, до кримінальної відповідальності притягується вперше, застосувавши принцип індивідуалізації покарання, суд прийшов до висновку, що обвинувачений не становить небезпеки для суспільства, а його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді обмеження волі і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде відповідати тяжкості злочину та особі обвинуваченого, сприяти виправленню та попередженню у вчиненні ним нових злочинів.

Окрім того, статтею 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству.

Пунктом 4 ч.1 ст.24 вказаного Закону передбачено направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно ч.6 ст.28 Закону кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст. 91-1 КК України , в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав передбачених цим Кодексом від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені відповідні обов`язки.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , пов`язане з домашнім насильством, а покарання йому призначене, не пов`язане з позбавленням волі, тому в інтересах потерпілої особи від цього злочину ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне одночасно застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_4 терміном на 3 (три) місяці обмежувальні заходи, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.91-1 КК України, а саме: п.1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; п.5) направлення для проходження програми для кривдників.

При цьому, організацію виконання обмежувального заходу у виді проходження обвинуваченим програми для кривдників, передбаченого п.5 ч.1 ст.91-1 КК України - слід покласти на орган місцевого самоврядування за місцем проживання ОСОБА_4 .

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Майнова шкода та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Керуючись ст.75 Кримінального Кодексу України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 Кримінального Кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

На підставі п.1, 5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальні заходи, а саме:

- п.1) заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

- п.5) пройти програму для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Виконання обмежувального заходу обвинуваченим ОСОБА_4 у виді проходження програми для кривдників, передбаченого п.5 ч.1 ст.91-1 КК України - покласти на Дубровицьку міську раду Сарненського району Рівненської області.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду Рівненської області ОСОБА_1 .