Номер провадження: 11-сс/813/1117/24
Справа № 521/9832/24 1-кс/521/1871/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 28.06.2024 про арешт майна у к/п №0000222 від 25.03.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

установив:

Ухвалою Малиновського райсуду м. Одеси від 28.06.2024 було задоволено клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна у наведеному кримінальному провадженні та накладено арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження майна на автомобіль марки Toyota Yaris, д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору з ключами до нього; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , договір найму (оренди ТЗ) від 14.032024.

Згодом, 03.07.2024 представником власника майна ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 через підсистему «Електронний суд» до Малиновського райсуду м. Одеси подана апеляційна скарга на зазначену ухвалу суду та зареєстрована в апеляційному суді 10.07.2024, в якій представник ОСОБА_4 просить її скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволення клопотання про арешт майна відмовити у повному обсязі.

Дослідивши апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , приходжу до висновку, що вона підлягає поверненню особі, яка її подала з наступних підстав.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвали слідчого судді чи ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, представник власника майна ОСОБА_4 не був присутній у судовому засіданні, копію ухвали суду ним отримано 03.07.2024, тобто строк для подачі апеляційної скарги для нього обчислюється з 03.07.2024 та закінчився 08.07.2024.

Разом з тим, в порушення зазначених вимог КПК України, представник ОСОБА_4 , будучи кваліфікованим юристом, практикуючим адвокатом,звернувся з апеляційною скаргою не безпосередньо до Одеського апеляційного суду, а на адресу суду 1-ої інстанції Малиновського районного суду м. Одеси, подавши її через підсистему «Електронний суд» 03.07.2024.

Як наслідок, апеляційна скарга представника ОСОБА_4 надійшла із Малиновського райсуду м. Одеси до суду апеляційної інстанції разом із матеріалами судової справи лише 10.07.2024, тобто із пропуском передбаченого кримінальним процесуальним законом строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

При цьому, в своїй апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 не порушує питання щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене та зважаючи на подання представником власника майна апеляційної скарги не безпосередньо до суду апеляційної інстанції, що призвело до пропуску строку на апеляційне оскарження, а також неподання клопотання про його поновлення, відповідно до положень ч. 3 ст. 399 КПК України, зазначена апеляційна скарга адвоката ОСОБА_4 , в інтересах власника майна ОСОБА_3 , підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст.ст. 24, 116, 370, 395, 399, 405, 419, 422, 532, 615 КПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.06.2024 про арешт майна у к/п № 0000222 від 25.03.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - повернути представнику ОСОБА_4 .

Роз`яснити апелянту, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня набрання законної сили до Верховного суду.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2