ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

31 травня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 в частині скасування обов`язку, -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження № 0002242 від 16.06.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Суд, з урахуванням думки учасників судового провадження, вважає, за можливе учасників судового провадження, вважає за можливе провести судове засідання за відсутності потерпілого та його представника, у зв`язку з невідкладністю розгляду заявлених клопотань.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначив, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 не зникли та існувати не перестали.

Сторона захисту не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, водночас надала клопотання про скасування обов`язку носіння електронного засобу контролю з причин його незадовільного впливу на стан здоров`я ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ст. 181 КПК України, якими суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання особи під домашнім арештом, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під домашнім арештом, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під домашнім арештом.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні клопотання прокурора суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого його злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Суд вважає, що до теперішнього часу в зазначеному кримінальному провадженні існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливого переховування обвинуваченого від суду.

Окрім того, враховуючи, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні лише тільки розпочатий, у зв`язку із чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК України, не допитані обвинувачений, потерпілий та свідки, які підлягають безпосередньому допиту судом, суд вважає, що в даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків, з метою зміни, викривлення або відмови від наданих ними показань.

Також, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину саме з корисливих мотивів через відсутність у нього законних джерел прибутку, суд вважає, що в зазначеному кримінальному провадженні існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливе вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

При цьому суд зауважує на тому, що ризик це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для кримінального провадження подій та запобіжний захід застосовується саме для запобігання ризиків, тобто до моменту їх настання, при цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, достатньо обґрунтованого припущення, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, що спростовує твердження сторони захисту про відсутність доказів на підтвердження ризиків, заявлених стороною обвинувачення.

Водночас, суд враховує наявність у обвинуваченого постійного місця проживання у м. Одесі, за яким він позитивно характеризується орендодавцем, перебування обвинуваченого у фактично шлюбних відносинах з ОСОБА_7 , яка хворіє на епілепсію та потребує догляду у зв`язку із приступами, наявність на утриманні у ОСОБА_5 матері похилого віку, яка є пенсіонером та малолітньої доньки, а також, те, що обвинувачений хоча і неофіційно, але працює.

Разом із цим, з огляду на наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були доведені стороною обвинувачення, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належного виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини у всій сукупності, зокрема доведеність стороною обвинувачення існування в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 не порушував умов обраного відносно нього запобіжного заходу, суд вважає, що запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту в повній мірі забезпечує виконання ним його процесуальних обов`язків, та буде достатнім для запобіганню зазначених ризиків, у зв`язку із чим вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту строком на два місяці.

Разом із цим, вирішуючи клопотання сторони захисту щодо скасування покладеного на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язку носіння електронного засобу контролю, суд дійшов висновків про наступне.

Частиною 1 ст. 195 КПК України передбачено, що застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 195 КПК України не допускається застосування електронних засобів контролю, які суттєво порушують нормальний уклад життя особи, спричиняють значні незручності у їх носінні або можуть становити небезпеку для життя та здоров`я особи, яка їх використовує.

Так, згідно із довідкою КНП «ОРКПЦ`ООР» від 29.04.2024 року, наданою стороною захисту, обвинувачений ОСОБА_5 у період з 23.05.2024 року по 29.05.2024 року лікувався з діагнозом: контактний дерматит спричинений постійним зовнішнім подразником. Анамнез: постійний контакт з пластиковим браслетом, екзема на місці контакту. При цьому, згідно із даною довідкою, ОСОБА_5 рекомендовано, серед іншого, припинення контакту з подразниками (гума, пластик).

Відповідно до положень ст. 3 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного у сукупності, суд вважає за необхідне скасувати обвинуваченому ОСОБА_5 обов`язок носіння електронного засобу контролю, у зв`язку із тим, що даний обов`язок становить небезпеку для здоров`я обвинуваченого.

Керуючись ст. ст.331, 369-372, 376 КПК, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити частково.

Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту із забороною залишати житло у період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошення повітряної тривоги з метою перебування в укритті, продовжити строком на 2 (два) місяці.

Змінити покладенні на обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2024 року обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, скасувавши обов`язок носити електронний засіб контролю та зобов`язати його:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- заборонити залишати житло у період доби з 21:00 год. до 06:00 год., населений пункт у якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, а також зміну засобів зв`язку;

- утриматись від спілкування про обставини кримінального провадження № 0002242 із свідками, потерпілим, а також іншими особами, причетними до цього кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інший документ, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали суду про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту та покладених обов`язків закінчується 31.07.2024 року включно.

В іншій частині клопотання прокурора відмовити.

Судовий розгляд відкласти на 01.07.2024 року на 13:00 год., про що повідомити потерпілого та його представника.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

31.05.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/24719/23

Номер провадження № 1-кп/ 522/2540/24

Головуючий суддя ОСОБА_1