Справа№751/2467/24
Провадження №1-кс/751/696/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в режимі відеоконференції клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

До Новозаводського районного суду міста Чернігова подано клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України, матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000674 від 17.03.2024.

Зазначено, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просить його задовольнити.

Прокурор також просить задовольнити подане клопотання.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні щодо задоволення даного клопотання заперечували, посилаючись на відсутність доказів наявності заявлених ризиків, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, дійшовши даних висновків з наступного.

Встановлено, що 17.03.2024 о 03 год. 45 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано (для даної стадії досудового розслідування) підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та підозра підтверджується зібраними по справі доказами а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 17.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 17.03.2024; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 17.03.2024; лікарським свідоцтвом про смерть від 17.03.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 17.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; речовим доказом у кримінальному провадженні.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог частини першої статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні № 11036/03 від 18.03.2008 у справі «Ладен проти Польщі», рішення суду повинно забезпечити не тільки право підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог частини першої статті 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами, зумовленими наявністю фактичної можливості відшкодування матеріальної допомоги потерпілій.

При цьому, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення довела частково наявність ризиків, заявлених у клопотанні.

Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання та беручи до уваги принцип безпосередності, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та переховуватись від органів досудового розслідування.

Разом з тим, ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України взагалі не знайшов свого належного та достатнього підтвердження в судовому засіданні, а самі припущення сторони обвинувачення не можуть виправдовувати обрання запобіжного заходу тримання під вартою без визначення розміру застави.

З урахуванням вищевикладеного, а також беручи до уваги міцність соціальних зв`язків ОСОБА_5 у місті постійного проживання, враховуючи обсяг повідомленої підозри та особисту роль у вчиненні кримінального правопорушення за підозрою, для запобігання зазначених ризиків та досягнення дієвості цього кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_5 недостатнє застосування більш м`яких запобіжних заходів, а отже, слід обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. .

Враховуючи, рішення Конституційного суду України від 25.06.2019 року у справі № 3-68/2018(3846/17, 2452/18, 3657/18, 347/19), вимоги ст. 183 КПК України, беручи до уваги обсяг повідомленої підозри та необережність інкримінованого злочину, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі, яка буде достатньою для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, а саме: 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 гривень. Також, відповідно до ст. 194 КПК України, у випадку внесення застави на підозрюваного необхідно покласти обов`язки, визначені частиною 5 вказаної статті.

Згідно із частиною 6 статті 194 КПК України, зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Відповідно до частини 4 статті 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 15 травня 2024 року включно.

Визначити розмір застави в сумі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 гривень.

Роз`яснити, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі, після чого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає негайному звільненню з - під варти.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будуть покладені наступні обов`язки;

- прибувати за кожною процесуально вмотивованою вимогою до слідчого, прокурора, суду у визначений ними час;

- не відлучатися із м. Прилуки Чернігівської області без дозволу слідчого чи прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності);

Роз`яснити, що в разі невиконання обов`язків заставодавця, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому для використання коштів судового збору. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошений 20.03.2024 о 16 год. 00 хв.

Слідчий cуддя ОСОБА_1