Провадження №11-кп/801/777/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 травня 2024 року,

якою відмовлено у задоволенні клопотання провідного інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_8 від призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2021 року покарання з випробуванням після закінчення іспитового.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло провідного інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_10 про звільнення засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 за час іспитового строку до адміністративної відповідальності не притягувався, покладені на нього судом обов`язки та заплановані заходи згідно з індивідуальним планом виконав, нового кримінального правопорушення не вчинив. При цьому іспитовий строк, визначений засудженому, закінчився 01.12.2023.

Представник органу пробації в судовому засіданні своє клопотання підтримала.

Засуджений ОСОБА_8 просив клопотання органу пробації задовольнити.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_8 під час іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання провідного інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що встановлений ОСОБА_8 іспитовий строк закінчився 01.12.2023.Згідно матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_8 повністю виконав заплановані заходи соціально-виховної роботи згідно з індивідуальним планом.

Проте, обґрунтовуючи своє клопотання орган пробації послався, зокрема, на те, що ОСОБА_8 за час перебування на обліку не вчинив нового кримінального правопорушення. Однак, такі твердження представника спростовуються наданою останньою вимогою, зі змісту якої 24.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості щодо кримінального провадження № 0000452 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК щодо ОСОБА_8 . Зазначені відомості були також підтверджені у судовому засіданні представником органу пробації.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі поданій в інтересах засудженого ОСОБА_8 захисник ОСОБА_7 просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 22.05.2024 скасувати та ухвалити нову, якою клопотання провідного інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_8 від призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2021 року покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку направити на новий розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом допущено порушення норм кримінального Закону з огляду на те, що іспитовий строк призначений ОСОБА_8 вироком Вінницького міського суду від 01.12.2021 закінчився 01.12.2023. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000452, внесеному до ЄРДР 24.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України надійшов до Вінницького міського суду Вінницької області 23.11.2023, справа №127/36493/23. Вирок у справі не ухвалено. Тому на думку сторони захисту, обставина вчинення кримінального правопорушення, під час іспитового строку, як підстава не звільнення особи від призначення судом покарання, після закінчення іспитового стоку повинна бути підтверджена виключно вироком суду, саме притягнення до кримінальної відповідальності не має правового значення, для реалізації норми ч.1 ст.78 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений ОСОБА_8 в судове засідання до апеляційного суду не прибув, про причини неявки не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду.

Захисник ОСОБА_7 апеляційну скаргу в інтересах засудженого ОСОБА_8 підтримав та наполягав на її задоволенні, посилаючись на викладені в ній доводи. Просив апеляційну скаргу розглянути у відсутність його підзахисного, так як апеляційна скарга подана в інтересах останнього, також позицію захисту було погоджено з ОСОБА_8 .

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, вважає її законною та обґрунтованою.

Представник ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.

Клопотань про відкладення судового розгляду від учасників судового провадження не надходило.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції з урахуванням думки прокурора та захисника щодо доцільності проведення вказаного судового розгляду за відсутності засудженого ОСОБА_8 та представника ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, а також враховуючи, що в апеляційній скарзі захисника не ставиться питання про погіршення становища засудженого, вважає за необхідне на підставі ч.4 ст.405 КПК України провести апеляційний розгляд за відсутності останніх.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, захисника та прокурора, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як визначено ч.2 ст.370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно ст.537 ч.1 п.9 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Колегія суддів апеляційного суду переконана, що вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Встановлено, що 01.12.2021 ОСОБА_8 засуджений Вінницьким міським судом Вінницької області за частиною другою статті 383, частиною другою статті 384 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді 4 років позбавлення волі; на підставі частини першої статті 75 КК звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої та пунктів 2, 4 частини третьої статті 76 КК на ОСОБА_8 покладені обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Зазначений вирок набрав законної сили 05.01.2022.

Іспитовий строк за даним вироком закінчився 01.12.2023 року.

Частиною 1 ст. 78 Кримінального кодексу України визначено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Системний аналіз вказаних правових норм дає підстави зробити висновок про те, що звільнення засудженого від призначеного йому судом покарання після закінчення іспитового строку, можливе лише за умов, що він виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення.

Положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 78 Кримінального кодексу України унормовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

У вказаній нормі не йде мова про те, що факт вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку повинен бути підтверджений вироком суду, який набрав законної сили, оскільки, відповідно до загальних положень закону України про кримінальну відповідальність, поняття вчинення кримінального правопорушення, не є тотожним поняттю визнанню винуватим та засудженню за вчинення кримінального правопорушення, а тим більше поняттю засудженого у кримінальному провадженні.

Як було встановлено судом першої інстанції, що також знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду 24.10.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000452 були внесені відомості щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Вказаний обвинувальний акт на даний час перебуває на розгляді у Вінницькому міському судді Вінницької області.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» наголошено, що згідно частини 2 статті 75 КК України суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

При цьому, суд зазначає, що вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого ступеня тяжкості нового кримінального правопорушення визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.

Закон не пов`язує вказані правові наслідки з наявністю обвинувального вироку суду. Сам факт підозри у вчиненні нового кримінального правопорушення пов`язується з іспитовим строком, встановленим судом, який обчислюється з моменту проголошення вироку суду, а не з моменту, коли вирок за нове кримінальне правопорушення набере законної сили.

Таким чином, ухвалення судом рішення про звільнення ОСОБА_8 від покарання за попереднім вироком позбавить суд можливості, у разі ухвалення обвинувального вироку, призначити остаточне покарання з дотриманням цих вимог закону. В той же час, якщо суд дійде висновку про невинуватість особи, питання про його звільнення від призначеного покарання за попереднім вироком, в подальшому може бути вирішене судом.

Одночасно суд враховує, що відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічні положення містить ч.1 ст.17 Кримінального процесуального кодексу України, якою визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

На переконання колегії судів, в даному випадку, зазначені вище висновки суду жодним чином не порушують визначену ст.62 Конституцію України та ч.1 ст.17 Кримінального процесуального кодексу України презумпцію невинуватості, оскільки суд лише констатує факт наявності кримінального провадження № 0000452 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України під час відбування ним іспитового строку.

Наявність вказаних обставин хоча і не доводить винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення в період призначеного йому іспитового строку, проте впливає на законність рішення суду про звільнення засудженого з випробуванням від призначеного покарання за вироком суду, який набрав законної сили, а тому рішення про звільнення засудженого від покарання з випробуванням, у зв`язку із закінченням іспитового строку, наразі буде передчасним.

Безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила нові кримінальні правопорушення, прямо суперечить загальним засадам кримінального провадження таким як законність та рівність перед законом і судом.

Натомість, за наявності виправдувального вироку буде відсутньою обставина, яка на даний час перешкоджає застосуванню положень, передбачених ч.2 ст.78 КК України.

Тому колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності на теперішній час підстави для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2021 року за ч. 2 ст. 383, ч.2 ст.384 КК України, у зв`язку із закінченням іспитового строку, вказаний висновок є законний та обґрунтований. Викладені захисником в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції повністю відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.78 КК України, ст.165 КВК України, ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 травня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4