Справа № 562/952/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2024 рокуЗдолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000059, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2024 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Херсон Херсонської області, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, незареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог ст.89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 15 березня 2024 року, приблизно о 03:58 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), грубо порушуючи вимоги ст.30 Конституції України, що гарантує недоторканість володіння особи, без дозволу та відома володільця, за відсутності визначених законом підстав, таємно, розуміючи протиправність посягання на недоторканість чужого володіння, усвідомлюючи сумпільну небезпечність та протиправність своїх дій, спрямованих на порушення недоторканості іншого володіння особи і бажаючи вчинити такі дії, діючи умисно, шляхом розбиття нижнього склопакету металопластикових дверей за допомогою каменю (шматка бруківки), незаконно проник у зачинену аптеку № 70 "Подорожник", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває у володінні ТОВ "Подорожник Рівне", після чого перебував у ній до моменту виявлення працівниками охоронної служби ПП "Явір 2000".

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України - незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_4 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України.

Представником потерпілого ОСОБА_5 надано заяву, в якій вона погодилася з розглядом обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, згідна з встановленими досудовим розслідуванням обставинами та зазначила, що вона ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Сторони кримінального провадження, відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України, в судове засідання не викликалися.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги тяжкість, ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його; дані про особу винного та приходить до висновку, про призначення покарання у межах передбачених санкцією ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу, що буде відповідати тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався. Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 на час до набрання вироком законної сили, немає.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, ст.ст.12, 309 КК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: 6 слідів пальців рук, які було відкопійовано за допомогою дактилоскопічного порошку та клейкої стрічки типу "скотч" на клаптик паперу білого кольору та поміщено до сейф-пакету НПУ EXР0311487, який заклеєно без доступу до вмісту; камінь (шматок бруківки), який поміщено до сейф-пакету НПУ EXР0311488, який заклеєно без доступу до вмісту - зберігається у кімнаті зберігання речових доказів, що за адресою: АДРЕСА_3 - знищити.

Документи кримінального провадження № 0000059 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Здолбунівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя