Справа № 191/1922/24
Провадження № 1-кп/191/191/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Синельникове кримінальне провадження №0000306 від 13.04.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Роздори Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, не одруженої, з неповною середньою освітою, яка має доньку ОСОБА_4 2008 року народження та сина ОСОБА_5 2009 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2024 в період часу приблизно з 15 годин 00 хвилин по 20 годин 00 хвилин, ОСОБА_6 разом з співмешканкою ОСОБА_3 , знаходилися на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу господаря домоволодіння ОСОБА_8 .

В цей час у ОСОБА_3 виник раптовий прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану (введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний етан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024 року продовжено строком на 90 діб), а саме мобільного телефону Motorola G14 4/125Gb Stel Grey.

Далі, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно з корисливих мотивів, 08.04.2024 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , впевнившись в тому, що власник вказаного домоволодіння ( ОСОБА_8 ) відпочиває та, що факт заволодіння вищевказаним майном буде носити таємний характер, незаконно заволоділа мобільним телефоном Motorola G14 4/125Gb Stel Grey, який належить ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_3 з викраденим майном залишила територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 4049 гривень 10 копійок.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

08.04.2024 року в період часу приблизно з 15 годин 00 хвилин по 20 годин 00 хвилин, ОСОБА_6 разом з співмешканкою ОСОБА_3 , знаходилися на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу господаря домоволодіння ОСОБА_8 .

В цей час у ОСОБА_6 виник раптовий прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану (введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України №49/2024 від

05.02.2024 року продовжено строком на 90 діб), а саме печі індукційної MONTE, склокерамічної поверхні, сенсорного керування МТ та електровелосипеда FORMULA MAGNUM AM.

Після чого, 08.04.2024 року, після 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 перемістилися до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжили спільно відпочивати та вживати алкогольні напої.

Далі, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно з корисливих мотивів, 08.04.2024 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , впевнившись в тому, що власник вказаного домоволодіння ( ОСОБА_8 ) відпочиває за адресою: АДРЕСА_1 та не перебуває за місцем свого мешкання та, що факт заволодіння вищевказаним майном буде носити таємний характер, попрохав неповнолітніх дітей співмешканки ОСОБА_3 , а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_6 взяти з території домоволодіння, яке належить ОСОБА_8 піч індукційну MONTE, зі склокерамічною поверхнею, сенсорного керування МТ та електровелосипед FORMULA MAGNUM AM.

ОСОБА_10 та ОСОБА_12 будучи впевнені, що прохання ОСОБА_6 було погоджене з ОСОБА_8 , який і надав згоду на переміщення вищевказаних предметів з будинку за адресою: АДРЕСА_2 до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , 08.04.2024 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин перенесли піч індукційну MONTE, зі склокерамічною поверхнею, сенсорного керування МТ та електровелосипед FORMULA MAGNUM AM, які передали ОСОБА_6 , який в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 7856 гривень 40 копійок.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнала у повному обсязі, розкаялася та надала показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті, саме, що в період дії воєнного стану, 08.04.2024 року, приблизно з 15 годин 00 хвилин по 20 годин 00 хвилин, вона знаходячись разом зі співмешканцем ОСОБА_6 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу господаря домоволодіння ОСОБА_8 , та викрала мобільним телефоном Motorola G14 4/125Gb Stel Grey, який належить ОСОБА_9 , чим завдала останній матеріальної шкоди на суму 4049 гривень 10 копійок, яку відшкодувала шляхом повернення даного майна. Про викрадення нею телефону ОСОБА_6 не знав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі, розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті, саме, що в період дії воєнного стану, 08.04.2024 року, приблизно з 15 годин 00 хвилин по 20 годин 00 хвилин, він знаходячись разом зі співмешканцем ОСОБА_3 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу господаря домоволодіння ОСОБА_8 , який вживав алкогольні напої та не розумів, що відбувається. Він попросив дітей співмешканки, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винести піч та викотити велосипед. ОСОБА_8 у цей час відпочивав. ОСОБА_10 та ОСОБА_12 будучи впевнені, що прохання ОСОБА_6 було погоджене з ОСОБА_8 , який і надав згоду на переміщення вищевказаних предметів з будинку за адресою: АДРЕСА_2 до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , 08.04.2024 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин перенесли піч індукційну MONTE, зі склокерамічною поверхнею, сенсорного керування МТ та електровелосипед FORMULA MAGNUM AM, які передали ОСОБА_6 , Викрадені речі належали ОСОБА_9 .. Матеріальний збиток відшкодував шляхом повернення даного майна. Про викрадення печі та електровелосипеду ОСОБА_13 він нічого тне повідомляв.

Потерпіла ОСОБА_9 до початку проведення судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, претензій до обвинуваченого не має, завдана обвинуваченими шкода, відшкодована їй у повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин без дослідження доказів.

Суд, оцінивши показання обвинувачених, в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченими добровільно, значення змісту яких вони правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 по факту викрадення майна потерпілої

ОСОБА_9 за ч.4 ст. 185 КК України та кваліфікує їх дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 у вчиненні ними кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю. ОСОБА_3 , ОСОБА_6 здійснили крадіжку чужого майна з прямим умислом, з корисливих мотивів, таємно, в умовах воєнного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у державі введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, відповідними Указами Президента України, і він діяв в період вчинення ОСОБА_3 , ОСОБА_6 кримінальних правопорушень 08.04.2024 року.

До пом`якшуючих обставин ОСОБА_3 , згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує їх щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність двох неповнолітніх дітей.

До пом`якшуючих обставин ОСОБА_6 , згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує їх щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність 2 групи інвалідності.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченим суд враховує положення ст. ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , після вчинення злочинів, які є тяжкими, їх щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, відшкодування шкоди, шляхом повернення майна, позитивну характеристику, відсутність на обліку у лікарів нарколога та психіатра, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинувачених призначити кожному з них покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі, у мінімальному розмірі визначеному санкцією статті без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , ОСОБА_6 без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за їх поведінкою і вважає за доцільне застосувати положенняст.75 КК України, звільнивши кожного з них від відбування покарання з покладанням обов`язків, визначенихч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У даному кримінальному провадженні проведені:судово-товарознавча експертиза №2201/24 від 26.04.2024 року, вартістю 300 гривень та судова трасологічна експертиза № СЕ-19/104- 24/18233-Д від 30.04.2024 року, вартістю 2271 гривень 84 коп. Вказані витрати документально підтверджені, отже, в порядку ст.ст. 122, 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинувачених на користь експерта та держави.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід до обвинувачених не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку вона не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_6 відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_14 , р/р: НОМЕР_1 , витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №2201/24 від 26.04.2024 року, у сумі 150 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь судового експерта ОСОБА_14 , р/р: НОМЕР_1 , витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №2201/24 від 26.04.2024 року, у сумі 150 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104- 24/18233-Д від 30.04.2024 року, вартістю 1135 гривень 92 коп, код бюджетної класифікації: 24060300.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104- 24/18233-Д від 30.04.2024 року, вартістю 1135 гривень 92 коп, код бюджетної класифікації: 24060300.

Речові докази:

мобільним телефоном Motorola G14 4/125Gb Stel Grey, піч індукційну MONTE, зі склокерамічною поверхнею, сенсорного керування МТ та електровелосипед FORMULA MAGNUM AM, - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_9 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2ст.394 Кримінального процесуального кодексу України

Суддя ОСОБА_1