Справа № 357/3570/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду № 8 м. Біла Церква в режимі відеоконференції з приміщенням Державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» Міністерства юстиції України

заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.12.1999 за ст. 140 ч. 2, ст. 46-1 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. 05.10.2000 за ст. 140 ч. 2, ст. 145 ч. 1, ст. 42 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 11.12.2002 на 9 місяців 12 днів. 08.02.2013 за ст. 309 ч. 1, ст. 75 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. 21.11.2014 за ст. 309 ч. 2, ч. 2 ст. 75 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 05.08.2016 на 1 місяць 21 день. 04.12.2018 за ст. 309 ч. 2, ст. 75 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

який відбуває покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2020 за ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2, с. 70 ч. 1, ст. 71 ч. 1 КК України у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» Міністерства юстиції України,

про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

представник Державної установи «Білоцерківської виправної колонії (№35)» Міністерства юстиції України: ОСОБА_5 ,

засуджений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі посилаючись на те, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити посилаючись на те, що він за час відбування покарання всі вимоги установи виконує, працевлаштований на виробництві установи, має 10 заохочень, стягнень не має, крім того він відбув більше 1/4 призначеного йому покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» Міністерства юстиції України заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що 16.03.2023 комісією установи ОСОБА_3 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні від покарання у зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_3 має не достатній рівень виправленості, а тому останній не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже головними умовами для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що також зазначено в п. 2 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

При вирішенні питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Положення про те, що засуджений довів своє виправлення означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу його виправлення. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

При цьому суд бере до уваги поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а не лише за останній період, що передує зверненню з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий: 08.12.1999 за ст. 140 ч. 2, ст. 46-1 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. 05.10.2000 за ст. 140 ч. 2, ст. 145 ч. 1, ст. 42 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 11.12.2002 на 9 місяців 12 днів. 08.02.2013 за ст. 309 ч. 1, ст. 75 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. 21.11.2014 за ст. 309 ч. 2, ч. 2 ст. 75 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 05.08.2016 на 1 місяць 21 день. 04.12.2018 за ст. 309 ч. 2, ст. 75 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Наразі відбуває покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2020 за ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2, с. 70 ч. 1, ст. 71 ч. 1 КК України у виді 4 років 1 місяця позбавлення волів в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» Міністерства юстиції України. Початок строку 10.06.2020, кінець строку 10.07.2024.

З характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_3 в держаній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» відбуває покарання з 02.09.2020. За час відбування покарання характеризується позитивно, працевлаштований на виробництві установи, має 10 заохочень, стягнень не має. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої йому роботи. Виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі. Дотримується вимог пожежної безпеки. Має повну середню освіту та здобув професію електрозварювальника.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, процес виправлення у сукупності із дослідженими даними відбувався послідовно, та засуджений готовий до самокерованої правослухняної поведінки.

Враховуючи, що строк покарання, який ОСОБА_3 вже відбув, суд вважає, що на цей час досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженого та його виправлення.

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, що є підставою для відмови в застосуванні статті 81 КК України, під час судового розгляду, не встановлено.

Умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого. Також суд звертає увагу, що сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для відмови в застосуванні умовно-дострокового звільнення особи, яка сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_3 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що надано до суду переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_3 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестало бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, суд вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» Міністерства юстиції України - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2020 в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» Міністерства юстиції України, умовно-достроково звільнити від подальшого відбування покарання на не відбутий строк три місяці тринадцять днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_6