КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/8050/23 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1271/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Вирок

Іменем України

13 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0000050 за апеляційною скаргою прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 04.09.2023 у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обуховичі Іванківського району Київської обл., громадянина України, тимчасово не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.09.2023, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 28.04.2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів, що складають витрати на проведення чотирьох судових авто-товарознавчих експертиз - 8543,50 грн. та витрати на проведення двох експертиз телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів - 12904,92 грн., а всього 21448,42 грн.

Скасовано арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.05.2023 року, справа № 756/5440/23, провадження 1-кс/756/1044/23.

Вирішено долю щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно вироку суду, 09.01.2023 р. у невстановлений час, близько 11-12 год., з ОСОБА_7 засобом мобільного зв`язку, а саме використовуючи мобільний додаток для обміну повідомленнями «Telegram», зв`язалася невстановлена досудовим розслідування особа на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, запропонувавши останньому за винагороду в розмірі 500 доларів США прийняти участь у незаконному заволодінні транспортним засобом, який знаходиться у місті Києві. На що, ОСОБА_7 надав свою згоду, попередньо домовившись про місце та час їхньої зустрічі, а саме в період з 19-00 год. по 20-00 год., за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_7 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, попередньо домовившись про спільне вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою, завчасно розподілили між собою технічні функції, за якими кожен із співучасників виконував певну роль для доведення до кінця злочинного умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а саме невстановлена особа на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, повинна була усунути всі перешкоди для проникнення ОСОБА_7 до салону транспортного засобу та приведення двигуна автомобіля у робочий стан, а ОСОБА_7 повинен був безперешкодно проникнути до транспортного засобу, привести двигун автомобіля у робочий стан та перегнати транспортний засіб до села Хотів, яке знаходиться у Київській області, і передати викрадений транспортний засіб невстановленій особі, отримавши обмовлену грошову винагороду.

В подальшому, ОСОБА_7 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, за попередньою змовою групою осіб, 09.01.2023, в період час з 19-00 год. до 20-00 год., в обумовлений раніше час та місці, зустрілися неподалік будинку АДРЕСА_4 , де невстановлена особа на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, передала ОСОБА_7 невстановлений досудовим розслідуванням пристрій для відчинення автомобіля та приведення його двигуна у дію, автомобільні номерні знаки та технічні засоби, пристосовані для викрадення транспортних засобів, а також вказала ОСОБА_7 на місце знаходження предмету їхнього спільного незаконного заволодіння, а саме на належний ОСОБА_11 транспортний засіб - автомобіль марки «Honda» моделі «CR-V», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску, ідентифікаційний номер- НОМЕР_2 , вартістю 1 052 963, 12 грн., що перебував у законному користуванні та розпорядженні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та був припаркований поблизу будинку АДРЕСА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 у вказаний вище день, в період часу з 19-30 год. по 21-00 год., виконуючи свою функцію для доведення злочину до кінця, переконавшись, що за його неправомірними діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливою метою та мотивів, підійшов до зазначеного вище автомобіля, в якого невстановленою особою на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, у невстановлений час та спосіб вже були усунуті всі перешкоди для проникнення ОСОБА_7 до салону транспортного засобу та надано останньому невстановлений досудовим розслідуванням пристрій для відчинення автомобіля та приведення його двигуна у дію, автомобільні номерні знаки та технічні засоби, пристосовані для викрадення транспортних засобів, відчинив двері автомобіля, сів до його салону, привів у дію двигун автомобіля та поїхав від місця первинного його знаходження, тим самим реалізувавши до кінця злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння за попередньою змовою групою осіб, належним ОСОБА_11 транспортним засобом - автомобілем марки «Honda» моделі «CR-V», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , вартістю 1 052 963, 12 грн., тобто вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що перебував у законному користуванні та розпорядженні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, 07.03.2023 р. у невстановлений час, близько 12-00 год., з ОСОБА_7 , засобом мобільного зв`язку, а саме використовуючи мобільний додаток для обміну повідомленнями «Telegram», зв`язалася невстановлена досудовим розслідування особа на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, запропонувавши останньому зі винагороду в розмірі 500 доларів США повторно прийняти участь у незаконному заволодінні транспортним засобом, який знаходиться у місті Києві. На що ОСОБА_7 надав свою згоду, попередньо домовившись про місце та час їхньої зустрічі, а саме в період з 19-00 год. по 19-30 год., за адресою: АДРЕСА_5 .

Реалізуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_7 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, попередньо домовившись про спільне вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою, завчасно розподілили між собою технічні функції, за якими кожен із співучасників виконував певну роль щодо доведення до кінця злочинного умислу на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а саме невстановлена особа на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, повинна була усунути всі перешкоди для проникнення ОСОБА_7 до салону транспортного засобу та приведення двигуна автомобіля у робочий стан, а ОСОБА_7 повинен був безперешкодно проникнути до транспортного засобу, привести двигун автомобіля у робочий стан та перегнати транспортний засіб за межі міста Києва, і передати викрадений транспортний засіб невстановленій особі, отримавши обмовлену грошову винагороду.

В подальшому, ОСОБА_7 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, за попередньою змовою групою осіб, 07.03.2023, в період час з 19-00 год. до 20-00 год., в обумовлений раніше час та місці, зустрілися неподалік будинку АДРЕСА_5 , де невстановлена особа на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, передала ОСОБА_7 невстановлений досудовим розслідуванням пристрій для відчинення автомобіля та приведення його двигуна у дію, автомобільні номерні знаки та технічні засоби, пристосовані для викрадення транспортних засобів, а також вказала ОСОБА_7 на місце знаходження предмету їхнього спільного незаконного заволодіння, а саме належний ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 транспортний засіб - автомобіль марки «Hyundai» моделі «Tucson», р.н. НОМЕР_3 , сірого кольору, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , вартістю 1 324 977, 90 грн., тобто вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , у вказаний вище день, в період часу з 20-00 год. по 21-00 год., виконуючи свою функцію для доведення злочину до кінця, переконавшись, що за його неправомірними діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливою метою та мотивів, підійшов до зазначеного вище автомобіля, в якого невстановленою особою на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, у невстановлений час та спосіб вже були усунуті всі перешкоди для проникнення ОСОБА_7 до салону транспортного засобу та надано останньому невстановлений досудовим розслідуванням пристрій для відчинення автомобіля та приведення його двигуна у дію, автомобільні номерні знаки та технічні засоби, пристосовані для викрадення транспортних засобів, відчинив двері автомобіля, сів до його салону, привів у дію двигун автомобіля та поїхав від місця первинного його знаходження, тим самим реалізувавши до кінця злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння за попередньою змовою групою осіб, належним ОСОБА_13 транспортним засобом - автомобілем марки «Hyundai» моделі «Tucson», р.н. НОМЕР_3 , сірого кольору, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , вартістю 1 324 977, 90 грн., тобто вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Крім того, 27.04.2023 р. у невстановлений час, близько 12-13 год., з ОСОБА_7 , засобом мобільного зв`язку, а саме використовуючи мобільний додаток для обміну повідомленнями «Telegram», зв`язалася невстановлена досудовим розслідування особа на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, запропонувавши останньому за винагороду в розмірі 500 доларів США прийняти участь у незаконному заволодінні транспортним засобом, який знаходиться у місті Києві. На що ОСОБА_7 надав свою згоду, попередньо домовившись про місце та час їхньої зустрічі, а саме близько 20-00 год. на перехресті просп. Правди із вул. Вишгородською у м. Києві, де надалі, в обумовлений час та місці, він зустрівся із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження

Реалізуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_7 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, попередньо домовившись про спільне вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою, завчасно розподілили між собою технічні функції, за якими кожен із співучасників виконував певну роль для доведення до кінця злочинного умислу на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а саме невстановлена особа на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, повинна була усунути всі перешкоди для проникнення ОСОБА_7 до салону транспортного засобу та приведення двигуна автомобіля у робочий стан, а ОСОБА_7 повинен був безперешкодно проникнути до транспортного засобу, привести двигун автомобіля у робочий стан та перегнати транспортний засіб до села Митниця, яке розташоване поблизу траси Е-95 (Київ-Одеса), і передати викрадений транспортний засіб невстановленій особі, отримавши обмовлену грошову винагороду.

В подальшому, ОСОБА_7 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, за попередньою змовою групою осіб, 27.04.2023, у невстановлений час, після 20-00 год., будучи у зазначеному вище місці, підійшли до будинку АДРЕСА_6 , де був припаркований належний ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 транспортний засіб - автомобіль марки «Hyundai» моделі «Tucson», р.н. НОМЕР_5 , білого кольору, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 , вартістю 936 816, 40 грн., тобто вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , у вказаний вище день, в період часу з 20-00 по 22-15 год., виконуючи свою функцію для доведення злочину до кінця, спільно із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, переконавшись, що за його неправомірними діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливою метою та мотивів, підійшов до зазначеного вище автомобіля, в якого невстановленою особою на ім`я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, у невстановлений час та спосіб вже були усунуті всі перешкоди для проникнення ОСОБА_7 до салону транспортного засобу та надано останньому технічні засоби пристосовані для викрадення транспортних засобів, сів до салону зазначеного транспортного засобу, привів у дію двигун автомобіля та поїхав від місця первинного його знаходження, тим самим реалізувавши до кінця злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння за попередньою змовою групою осіб, належним ОСОБА_15 транспортним засобом - автомобілем марки «Hyundai» моделі «Tucson», р.н. НОМЕР_5 , білого кольору, 2021 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , вартістю 936 816,40 грн., тобто вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 , завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 34374,97 грн. та потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 53215,50 грн.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 3 ст. 289 КК України, які виразилися, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 04.09.2023 - скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, та за наявності корисливого мотиву та мети злочинної діяльності обвинуваченого, всупереч вимогам норм КК України, безпідставно не призначив обвинуваченому додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Апелянт вказує, що як убачається з фактичних обставин справи, ОСОБА_7 незаконно заволодів транспортними засобами загальною вартість понад три мільйони гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 34374, 97 грн. та потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 53 215, 50 грн., які не відшкодував потерпілим. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та показань обвинуваченого, наданих безпосередньо у ході судового розгляду, останній розумів та усвідомлював незаконність заволодіння транспортними засобами, а також те, що вони є власністю інших осіб. Незаконне заволодіння транспортними засобами ОСОБА_7 здійснювалося за грошову винагороду від іншого співучасника злочинів, невстановленої особи на ім?я ОСОБА_10 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, тобто ОСОБА_7 у всіх трьох епізодах злочинів діяв з корисливою метою та мотивів. Однак суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 59 КК України, залишив ці обставини поза своєю увагою та безпідставно не призначив ОСОБА_7 додаткове покарання у виді конфіскації майна за ч. 3 ст. 289 КК України, обґрунтувавши у своєму помилковому рішенні це тим, що суду не було надано доказів наявності в обвинуваченого відповідного майна.

Крім того, апелянт зазначає, що встановивши, крім іншого, належність ОСОБА_7 двох мобільних телефонів та грошових коштів у розмірі 1024 грн., своїм рішенням повернув останньому. При цьому, у ході судового розгляду не досліджувалися докази, які дають обгрунтовані підстави не застосовувати до обвинуваченого конфіскацію майна. Саме тому суд не зміг послатися на них у вироку. Також, на думку прокурора, судом не враховано факт наявності на розгляді в інших судах України обвинувальних актів стосовно ОСОБА_7 . Апелянт вказує, що призначення основного покарання без додаткового не відповідає тяжкості вчиненого обвинуваченим особливо тяжкого кримінального правопорушення, внаслідок м?якості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скраги прокурора, вказавши, що у нього відсутнє будь - яке майно, яке може бути конфіскованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, апеляційна скарга прокурором подана лише в частині призначеного ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 289 КК України. А тому, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а також правова кваліфікація його дій ? відповідно до положень ст. 404 КПК України не перевіряються, оскільки не є предметом апеляційного розгляду, так як ніким не ставляться під сумнів.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Як видно з тексту оскаржуваного судового рішення, суд, призначивши ОСОБА_7 покарання, не в повній мірі дотримався наведених вимог закону.

Так, на думку колегії суддів при призначенні ОСОБА_7 покарання за вчинені кримінальні правопорушення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України і призначив основне покарання, вид та розмір якого відповідає вчиненому та особі обвинуваченого. Прокурор в апеляційній скарзі також не заперечує правильність призначення основного покарання за ч. 3 ст. 289 КК України.

Проте, на думку колегії суддів, є слушними доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом вимог закону про кримінальну відповідальність в частині непризначення обвинуваченому ОСОБА_7 додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Так, санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Статтями 51 та 52 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчиненні злочинів, є конфіскація майна.

Відповідно до положень ст. 59 цього Кодексу покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу.

З вище наведеного слідує, що особливістю конфіскації майна є те, що вона: може бути призначена лише у випадках прямо передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу України; встановлена за особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у злочинах проти власності» під корисливими спонуканнями, слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

Таким чином, з вище наведеного слідує, що вирішуючи питання щодо призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд має виходити з наявності чи відсутності у діях винного корисливого мотиву.

Із формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, вбачається, що ОСОБА_7 незаконно заволодів транспортними засобами загальною вартістю понад три мільйони грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 34 374,97 грн., та потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 53 215, 50 грн., які не відшкодував.

З показань обвинуваченого, наданих в суді першої інстанції вбачається, що він розумів та усвідомлював незаконність заволодіння транспортними засобами, та те, що вони є власністю інших осіб. При цьому, судом встановлено, що незаконне заволодіння здійснювалось за грошову винагороду від іншого співучасника злочинів, невстановленої особи на імя ОСОБА_10 , мтаеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, тобто, ОСОБА_7 в усіх трьох епізодах злочинів діяв з корисливою метою та корисливими мотивами.

Вказані обставини суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 59 КК України, залишив поза увагою, та безпідставно не призначив додаткове покарання ОСОБА_7 у виді конфіскації майна за ч. 3 ст. 289 КК України, пославшись на те, що суду не надано матеріалів щодо наявності у обвинуваченого відповідного майна, хоч при цьому і встановив, що крім іншого, ОСОБА_7 належить два мобільні телефони та грошові кошти у розмірі 1024 грн., докази про що наявні в матеріалах провадження.

З врахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що призначення обвинуваченому ОСОБА_7 основного покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років без конфіскації майна є неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та м`яким покаранням.

Пунктом 2 ч.1 ст. 420 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

За таких обставин, вирок Оболонського районного суду м. Києва від 04 вересня 2023 року підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, з ухваленням свого вироку у цій частині відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила :

Апеляційну скаргу прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 04.09.2023 у кримінальному провадженні №0000050щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст. 289 КК України скасувати в частині призначеного покарання.

Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_16 у за ч. 3 ст. 289 КК Українипокарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна, окрім житла.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

На вирок може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4