справа № 515/788/24
провадження № 1-кп/492/158/24
ВИРОК

Іменем України

11 червня 2024 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 внесеного 25 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спаське Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_2 , захисник ОСОБА_4 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_5 ..

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. 21 квітня 2024 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 знаходячись в спальній кімнаті будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, наніс один удар тупою металевою частиною сокири, яку тримав в лівій руці, по правій нозі в область колінного суглобу потерпілій ОСОБА_5 . У результаті своїх умисних, неправомірних дій ОСОБА_2 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою правого колінного суглобу з крововиливом у суглобову сумку. Вказане ушкодження, не було небезпечним для життя, спричинило короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше 21 дня і за цим критерієм, згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

2.Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст.125 КК, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Стаття (частина статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 125. Умисне легке тілесне ушкодження

…

2. Умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності,

карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

5.Отже, враховуючи, що санкцією ч. 2 ст. 125 КК передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі до ста (тобто не більше трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК є кримінальним проступком.

6.Відповідно ж до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

7.В обвинувальному акті прокурором в порядку ч. 1 ст. 302 КПК зазначене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

8.До обвинувального акта додана письмова заява ОСОБА_2 , яка складена в присутності захисниці ОСОБА_4 , та письмова заява потерпілої ОСОБА_5 , якими вони погодилися із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_2 також беззаперечно визнав свою винуватість.

9.Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

10.Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові клопотання та заяви, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст.94 КПК, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

11.Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

12.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

13. Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_2 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. В силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

14. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

15.Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисний кримінальний проступок проти здоров`я потерпілої.

16.Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

17.Згідно медичній довідці, ОСОБА_2 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 не належить до осіб з інвалідністю.

18.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_2 , того, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення та активно сприяв його розкриттю, відсутності обставин, що обтяжують його покарання, а також конкретних обставин та причин вчинення кримінального правопорушення, суд у відповідності до вимог КК та передбачених ним санкцій вважає, що з метою виправлення ОСОБА_2 та запобігання нових кримінальних правопорушень йому необхідно призначити покарання у виді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК. Водночас, суд вважає, що в даному випадку таке покарання, як штраф, буде достатнім, таке покарання повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення.

19.Разом з цим, при призначенні ОСОБА_2 покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд не може застосувати відносно нього передбачені ч. 1 ст. 91-1 КК обмежувальні заходи, оскільки за змістом вказаної норми ці обмежувальні заходи можуть бути застосовані в інтересах потерпілого лише від злочину, пов`язаного з домашнім насильством. А обвинувачений ОСОБА_2 , хоча і вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, але воно згідно ст. 12 КК відноситься до кримінальних проступків, а не до злочинів, що унеможливлює застосування положень вказаної ст. 91-1 КК в даному випадку.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

20.Судом встановлено, що ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувались. Також у кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати.

21.Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ч. 9 ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373-375, 381-382 КПК, суд, -

ухвалив:

1. ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК, та призначити йому покарання виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

2.Речовий доказ: сокиру з дерев`яною ручкою довжиною 39 см та висотою 10 см,- повернути законному володільцю, а саме потерпілій ОСОБА_5 .

3.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

4.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

5.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

6.Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1