Справа № 541/4414/23
№ провадження 1-кп/541/65/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 14.11.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синящоки Миргородського району Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 31.07.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений 31.07.2023 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, який набрав законної сили 31.08.2023.

06.09.2023 засудженого ОСОБА_4 поставлено на облік до Миргородського міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області.

Проте засуджений ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомлений з умовами відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт та попередженим про передбачену ч. 2 ст. 389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування такого покарання, незважаючи на попередження про наслідки, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи реальну можливість виконувати визначені йому судом години громадських робіт, відмовився від отримання направлення для відбування покарання у виді громадських робіт через відсутність бажання та наміру відбувати покарання за вироком суду.

Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що йому необхідно відбути покарання, призначене вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31.07.2023 у виді 100 годин громадських робіт, ухилився від відбування громадських робіт та не відпрацював жодної години із встановлених вироком суду 100 годин громадських робіт.

Такі дії, ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав повністю та пояснив суду, що він не вчиняв кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за яке його було засуджено Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 31.07.2023. Про вирок суду він нічого не знав, так як вважає себе не винним. Із текстом вироку не знайомився та не бажає знайомитися на даний час, оскільки його засуджено незаконно. При розгляді кримінального провадження по його обвинуваченню за ч. 1 ст. 125 КК України, суд не розібрався в обставинах справи, оскільки винним він вважає ОСОБА_6 , який йому пошкодив паркан. Працівники поліції та прокуратури до яких він неодноразово звертався щодо дій ОСОБА_6 не реагували на його повідомлення. Із ОСОБА_6 в них давно неприязні відносини. Апеляційну скаргу на вирок суду повинен був подавати захисник ОСОБА_7 , однак чому він не подав йому не відомо. Просив винести виправдовуваний вирок.

Однак його винуватість у пред`явленому обвинуваченні повністю доведена та підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними та допустимими.

Свідченнями свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що працює в Миргородському МС філії ДУ «Центр пробації». 06.09.2023 до Миргородського міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавської області на виконання надійшов вирок Миргородського міськрайонного суду від 31 липня 2023 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. В цей день ними зареєстровано даний виклик, внесено відомості до реєстру та розпочато розсилання першочергових документів, повідомлення до різних інстанцій. В першу чергу за місцем проживання засудженого було направлено виклик для прибуття до сектору для постановки на облік та ознайомлення з правами і обов`язками виконання покладеного на нього судом покарання. Засуджений повинен був з`явитися 13.09.2023. 08.09.2023 свідок особисто зробила дзвінок на номер ОСОБА_4 , який повідомив дізнавач та була проведена розмова із засудженим, якого повідомлено про необхідність прибуття до сектору для постановки на облік та ознайомлення з правами і обов`язками, надання пояснень, а також для вручення направлення, оскільки він мешкає в смт. Комишня Миргородського району та відбувати покарання має за місцем проживання. Проте під час розмови засуджений у категоричній формі відмовлявся з`являтися по причині того, що не згодний з вироком суду та не прибув. 19.10.2023 нею, разом із колишнім начальником сектору ОСОБА_9 здійснено виїзд за місцем проживання засудженого за адресою: АДРЕСА_1 , але по прибуттю за вказаною адресою ОСОБА_4 не було, як пояснила його співмешканка ОСОБА_10 , що її співмешканець знаходиться на роботі в ТОВ «Агротех гарантія». Поспілкувавшись із ОСОБА_10 , вона заявила, що її співмешканець не згодний з вироком, відбувати покарання не буде, з`являтися теж, а також повідомила, що вона подала апеляційну скаргу, яка розглядається. Співмешканка надала свої пояснення та їй було повідомлено, про необхідність явки ОСОБА_4 до органу пробації. 31.10.2023 повторно здійснено виїзд за місцем проживання засудженого, який був вдома та йому були роз`яснені права і обов`язки, порядок і умови відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт. ОСОБА_4 повідомив, що він не згодний з вироком та відмовився від отримання будь-яких документів, направлення на відбування покарання, а також пояснив, що співмешканка подала апеляційну скаргу. В засудженого були відібрані пояснення, в яких він повідомив, що відмовляється отримувати будь-які документи та виконувати громадські роботи. Крім пояснень, засуджений в інших документах підпис не ставив. ОСОБА_4 було винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК Украіни, в цей же день. Крім того, був направлений запит до Миргородського міськрайонного суду з метою з`ясування факту подання апеляційної скарги засудженим чи ОСОБА_10 на вирок Миргородського міськрайонного суду. Однак, надійшла відповідь про те, що апеляційні скарги не надходили. Засудженому надсилалися виклики поштою 06.09.2023 та 13.09.2023, після чого у дізнавача взяли його мобільний телефон та спілкувалися декілька раз. Засудженому роз`яснювалося, що в разі не відбуття ним покарання наступає кримінальна відповідальність за злісне ухилення, але на нього це не вплинуло ніяким чином.

Поясненнями свідка ОСОБА_7 , який суду пояснив, що був захисником ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000017 від 12.01.2023 по його обвинуваченню за ч. 1 ст. 125 КК України. Чи був ОСОБА_4 присутнім на проголошенні вироку по вказаному кримінальному провадженню він не пам`ятає. Засуджений даний вирок отримував або в цей день, або на наступний. Він скаржився, що вирок його не задовольняє, на що йому було роз`яснено процесуальні права стосовно апеляційного оскарження. ОСОБА_4 йому повідомляв, що тривалий час скаржиться на потерпілого ОСОБА_11 , з приводу чого звертався до начальника поліції та СБУ. За правовою допомогою щодо оскарження вироку до нього ОСОБА_4 та його співмешканка не зверталися, однак йому неодноразово наголошувалося про таке право. Крім того зазначив, що не пам`ятає чи суддя ОСОБА_12 зачитувала вирок, можливо він як захисник був відсутній на проголошенні вироку, однак ОСОБА_4 копію вироку отримував.

Також вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами:

- вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 липня 2023 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді ста годин громадських робіт;

- розпорядженням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, відповідно до якого вирок суду від 31 липня 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_4 набрав законної сили 31 серпня 2023 року та підлягає негайному виконанню. Дане розпорядження отримано Миргородським міським сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області 06.09.2023;

- викликами від 06.09.2023 та 14.09.2023 провідного інспектора Миргородської МС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_8 до уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4 для ознайомлення з вироком суду, порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт;

- попередженням про можливість притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, у разі порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, яке оголошено засудженому 31.10.2023;

- письмовим направленням від 31.10.2023, що видане провідним інспектором Миргородської МС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_8 та адресоване голові Комишнянської селишної ради Миргородського району про направлення засудженого ОСОБА_4 для виконання покарання призначеного вироком Миргородського міськрайонного суду від 31.07.2023;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , що були відібрані представником органу пробації 31.10.2023, відповідно до яких засуджений був обізнаний про вирок суду, міру покарання та порядок відбування покарання.

Суд критично відноситься до не визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки його пояснення стосуються подій, наслідком яких ОСОБА_4 був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України та не мають відношення до даного обвинувачення.

Дослідивши всі докази окремо та в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення повністю доведеною, а дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання з додержанням вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме проступку, особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, утриманців немає, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше судимий та не розкаявся у скоєному.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Вищезазначені обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у вигляді обмеження волі, так як ОСОБА_4 не визнав своєї вини, що суд розцінює як намагання уникнути відповідальності, а також враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого і його наслідків, що вказує на те, що ОСОБА_4 не розкаявся у скоєному, а тому приходить до висновку про доцільність призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки саме це покарання найбільш відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експертів та речові докази, відсутні.

Вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 липня 2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України, слід виконувати самостійно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 липня 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України - виконувати самостійно.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

СуддяОСОБА_1