Справа 303/2752/24
Провадження №1-кп/303/214/2к
Номер рядка статистичного звіту-
вирок

Іменем України

27 березня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000122 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борзя, Читинської області, Росія та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, приватного підприємця, раніше не судимого, громадянина України,

обвинуваченого за частиною 1 статті 369 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2024 року до суду звернувся прокурор з обвинувальним актом, затвердженим в порядку статті 291 КПК України, щодо якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за частиною 1 статті 369 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено що ОСОБА_3 посягаючи на суспільні відносини у сфері службової діяльності, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 369 КК України, яке полягало у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади, при наступних обставинах.

Поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виконуючи функції поліції відповідно до Закону, є представниками влади та, згідно з пунктом 1 примітки статті 364 КК України, службовими особами.

26 лютого 2024 року поліцейський СРПП відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 та інспектор СРПП відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_7 , відповідно до затвердженого графіку чергувань особового складу СРПП відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНГП в Закарпатській області, у період часу з 08 години 00 хвилин 26 лютого 2024 року по 08 годину 00 хвилин 27 лютого 2024 року у складі екіпажу ГРПП №4 на службовому автомобілі марки «Reno» моделі «Duster» номерний знак на синьому фоні НОМЕР_1 , перебували в добовому чергуванні з цілодобового патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, первинного реагування на повідомлення про правопорушення, зокрема в межах Мукачівського району, тобто фактично виконували свої службові обов`язки.

Так, 26 лютого 2024 року о 18 годині 41 хвилині на вулиці Автомобілістів неподалік будівлі 3д у селі Клячаново, Мукачівського району екіпажем поліції у складі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час патрулювання, в ході виконання своїх службових обов`язків, за порушення розділу 2 пункту 2.9в Правил дорожнього руху, яким передбачено, що заборонено керувати транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, було зупинено автомобіль марки «Ford» моделі «Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

При підході до зупиненого автомобіля марки ««Ford» моделі «Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , у відповідності до положень статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» на форменому одязі поліцейських для забезпечення публічної безпеки і порядку було увімкнено закріплений відеотехнічний пристрій фіксування інформації нагрудну боді-камеру. Надалі поліцейський ОСОБА_6 представився та назвав причину зупинки транспортного засобу, при цьому був одягнений у формений одяг (однострій) з нашивками та шевронами приналежності до органів Національної поліції та повідомив, що ОСОБА_3 буде притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та складено постанову, після чого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, 26 лютого 2024 року приблизно о 18 годині 50 хвилин, перебуваючи на узбіччі обабіч проїжджої частини по АДРЕСА_2 поблизу будівлі № 3б, ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, будучи достовірно обізнаним, про те, що поліцейський СРПП ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 та інспектор СРПП ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 є службовими особами правоохоронного органу у зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади із правоохоронними та правозастосовними повноваженнями, з метою уникнення для себе негативних наслідків у виді складання адміністративного протоколу, що може слугувати підставою для притягненням до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу, ігноруючи попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію та/або надання неправомірної вигоди службовій особі, висловив поліцейським пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 2000 гривень, за не вчинення дій стосовно нього, з використанням наданої поліцейському влади, а саме за не притягнення його ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушення вимог законодавства щодо використання номерних знаків транспортних засобів.

У свою чергу, поліцейський ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що пропозиція ОСОБА_3 очевидно свідчить про висловлювання наміру та готовності надати неправомірну вигоду, керуючись у своїх діях чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер діяння ОСОБА_3 викликав на місце події слідчо-оперативну групу ВП№1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області для фіксації факту вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином, 26 лютого 2024 року приблизно о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_3 висловив службовим особам поліцейському СРПП ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП В Закарпатській області ОСОБА_6 та інспектору СРПП ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП В Закарпатській області ОСОБА_8 пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 2000 гривень, за не притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 369 КК України тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за не вчинення службового особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

27 березня 2024 року сторонами була укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав себе винним і сторони дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_3 за частиною 1 статті 369 КК України, за якою призначити йому покарання у вигляді штрафу.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав укладену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину, у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. Пояснив, що здійснив пропозицію працівникам поліції на суму 2000 гривень, проте в ході вилучення грошових коштів під час огляду встановлено, що в пачці було 2400 гривень.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Частиною 3 статті 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення статті 475 КПК України з наступних підстав.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Вказані вище вимоги узгоджуються з положенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд зазначає, що саме укладення сторонами угоди про визнання винуватості сприяє ефективному судовому розгляду, упродовж розумного строку спрямованого на прискорення кримінального провадження (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Ютраєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).

Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчить про наявність події злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 і що в його діях, є склад кримінального правопорушення, передбачений частиною 1 статті 369 КК України.

Кваліфікація дій обвинуваченого стороною обвинувачення, визначена правильно.

Згідно положень статті 12 КК України, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Потерпілих від злочину немає.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та визнання вини в повному обсязі, вперше притягається до кримінальної відповідальності, сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Частинами 1 та 2 статті 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкції частини 1 статті 369 КК України, а застосування до обвинуваченого покарання у вигляді штрафу допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.

Таким чином, угода про визнання винуватості укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку статті 96-2 КК України, статті 100 КПК України.

На підставі статті 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 28 лютого 2024 року, слід скасувати.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.314,315,373-376 та ст.ст.468,471,474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 березня 2024 року між прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000122.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України.

ОСОБА_3 призначити покарання за частиною 1 статті 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1040 (однієї тисячі сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 680 (сімнадцять тисяч шістсот вісімдесят) гривень.

Речові докази: грошові кошти в сумі 2400 гривень, які знаходяться на зберіганні в АТ КБ «ПриватБанк» (01001, місто Київ вулиця Грушевського,1д) - конфіскувати в користь держави.

Речові докази: DVD диск - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 28 лютого 2024 року скасувати.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1