Справа № 643/9038/21
Провадження № 1-кп/643/186/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000435 від 23.03.2021,

за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Богородицьк, Тульської області, РФ, громадянина України, освіта вища, пенсіонера, інваліда другої групи, розлученого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 22.03.2021, біля 15.50, помістившись до салону припаркованого технічно-справного транспортного засобу «Mersedes-Benz Vito 111 CDI», р.н. НОМЕР_1 , який був розташований на прибудинковому подвір`ї, передньою частиною до буд. АДРЕСА_2 , проявив злочинну самовпевненість, допустивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінами та не переконавшись в безпечності своїх дій перед початком відновлення свого руху, почав рухатись заднім ходом зі швидкістю 5 км/год., повертаючи праворуч у напрямку будинку АДРЕСА_3 , чим грубо порушив вимоги п.10.1 та п. 10.9 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

П.10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,

П.10.9 «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху для забезпечення безпеки руху, він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб» та допустив наїзд задньою частиною транспортного засобу на пішохода ОСОБА_6 , яка перебувала у нерухомому стані.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/201-А/21 від 07.04.2021, отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а саме: закритий субкапітальний перелом дистального метадіафіза лівої променевої кістки із зсувом.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_5 , що знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та наслідками, виразилося в тому, що він перед відновленням свого руху та рухаючись заднім ходом по території прибудинкового подвір`я на технічно-справному транспортному засобі при виникненні небезпеки для його руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , яку він об`єктивно спроможний був виявити, не прийняв своєчасно заходів для зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу і допустив на неї наїзд, що спричинило останній тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості потерпілій ОСОБА_6 .

В судовому засіданні захисник звернувся до суду з письмовим клопотанням, яке підтримав обвинувачений, в якому просив закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності. Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Прокурор ОСОБА_3 роз`яснив обвинуваченому право на закриття кримінального провадження за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

В матеріалах справи міститься заява потерпілої ОСОБА_6 , в якій вона просила судовий розгляд кримінального провадження проводити за її відсутності.

Суд, заслухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КПК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження 22 березня 2021 року.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України, цей злочин є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст. 49 КК України).

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто згідно з обвинувальним актом 22 березня 2021 року і ця обставина не заперечується.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Враховуючи наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника та обвинуваченого, закінчився трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч.2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч.3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така згода викладена ним усно в судовому засіданні та в письмовому клопотанні захисника та обвинуваченого від 02 квітня 2024 року, яке долучене до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 , з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_5 є злочином невеликої тяжкості, та з моменту скоєння злочину минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника та обвинуваченого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити і звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст. 286 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

Суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно останнього закрити, у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Харківського НДЕКЦ МВС України, стягувач платежу: Держава, код доходів 24060300, на проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/121-21/7180-ІТ від 09.04.2021 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн. 20 коп., судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-21/8213-ІТ від 21.04.2021 - 1961 (одну тисячу дев`ятсот шістдесят одну) грн. 40 коп., всього 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн. 60 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1