Провадження №1-кп/761/1340/2024
В И Р О К

іменем України

06 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И В :

13.08.2021 приблизно о 19 год. 25 хв., перебуваючи на прилеглій території до магазину квітів «L'квітка», що по вул. Січових Стрільців, 81 у м. Києві на грунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_10 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Так, 13.08.2021 приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_10 знаходився поруч із власним автомобілем марки «Cherry Tiggo» д.н.з. НОМЕР_1 , припаркованим на вулиці Січових Стрільців у м. Києві. У цей час ОСОБА_10 помітив раніше незнайомого ОСОБА_9 , який рухався повз магазин квітів «L'квітка», що розташований у буд. № 81 по вул. Січових Стрільців у м. Києві. В подальшому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_10 підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_9 та умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, почав наносити хаотичні удари в невизначеній кількості, але не менше шести разів правою та лівою руками стиснутими в кулаки в область обличчя та тулуба ОСОБА_9 . Останній у свою чергу від отриманих ударів втратив координацію та впав на проїжджу частину дороги.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_9 у вигляді закритої травми носа переднє зовнішній перелому кісток носу в дистальній третині, що призвели до короткочасного розладу здоров`я та синців передньої грудної клітки, поверхні лівого плеча в верхній третині та крововиливу на слизовій верхньої губи праворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не визнав, пояснивши суду, що він працював таксистом. 13 серпня 2021 року він їдучи на власному автомобілі, побачив двох чоловіків, які переходили дорогу. Вказані чоловіки чіплялись до дівчини, роздягали її, знімаючи блузку. Він, ОСОБА_10 , вийшов щоб зупинити їх протиправні дії. Вказані чоловіки у відповідь на його зауваження почали його бити тому він впав та почав захищатись, завдавши потерпілому ударів у живіт та відштовхнувши. Його, ОСОБА_10 , били доки не приїхала поліція. Під час бійки, дівчина втекла, на вигляд їй було років 30. Після події він писав заяву до поліції, однак через декілька місцяців коли йому зателефонували, то на його запитання сказали що його заяви немає. До лікарів він, ОСОБА_10 , не звертався, тому що йому було потрібно працювати. Зауважив, що потерпілий погрожував йому кажучи, що його дружина працює у суді.

Разом з цим, сторонами під час судового розгляду справи надані докази на підставі системного аналізу яких судом встановлено наведені вище обставини інкримінованого ОСОБА_10 діяння та які суд сприймає такими, що доводять наявність в діях останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, з наступних підстав.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що 13.08.2021 року, приблизно о 19 годині він гуляв із дружиною ОСОБА_12 та другом ОСОБА_13 . До нього підбіг незнайомець та почав наносити йому хаотичні удари. Було нанесено приблизно 6 ударів, але можливо і більше. Перші удари були по голові та тулубу. Удари обвинувачений наносив обома руками. Перший удар наніс зі спини по голові. Від ударів він падав на руки та спину, свідомість не втрачав. ОСОБА_13 намагався відтягнути нападника від нього, але це не вдалось. На питання хто він та для чого він це робить, незнайомець не відповідав та продовжував наносити удари. Потім вони побачили машину патрульної поліції та попросили поліцейських затримали обвинуваченого. Їх відвезли до відділку для написання заяви, куди пізніше доставили самого обвинуваченого. На наступний день він, ОСОБА_9 , відвідав лікарню в якій підтвердили зафіксували отримані ним тілесні ушкодження - перелом кісток носу, синці, розбита губа, забої, після чого певний час він лікувався.

Допитана у якості свідка ОСОБА_12 показала, що 13.08.2021 року, приблизно о 19:30 вона з чоловіком та їх другом ОСОБА_13 гуляли парком. Під час прогулянки, просто, без ніяких слів до них підбіг обвинувачений та почав наносити її чоловіку ОСОБА_9 удари по голові і грудях. ОСОБА_14 намагався зупинити нападника, і також отримав удари по грудях. Кількість ударів вона точно не пам`ятає, але їх було більше 5. Удари наносились кулаками. Перший був в обличчя. Вони одразу звернулись до поліції, так як поблизу була патрульна машина, яка відвезла їх до відділку. Потім туди доставили обвинуваченого. До цієї події обвинуваченого вона не знала. ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у виді забоїв і синців, у нього був зламаний ніс, синці та забої були на грудях, та плечі, також була посічена губа.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_13 показав, що 13.08.2021 року він приїхав у гості до ОСОБА_9 та до його дружини ОСОБА_12 . Ввечері вони пішли гуляти. ОСОБА_12 відйшла трішки вперед, а вони з ОСОБА_9 йшли трішки ззаду. В цей момент до них підбіг обвинувачений та без ніяких причин насіс декілька ударів ОСОБА_9 , після чого втік. Вони втрьох вибігли на дорогу, де їх підібрала патрульна поліція та привезла до відділку, через певний час доставивши туди обвинуваченого. На запитання головуючого, ОСОБА_13 показав, що чітко впізнає в особі, що наносила удари ОСОБА_9 обвинуваченого.

Окрім допиту потерпілого та свідків, суд з`ясовував обставини та перевіряв їх також іншими доказами, а саме досліджував документи та інші письмові докази, які долучені до матеріалів кримінального провадження та які стосуються пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення, а саме:

-Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.08.2021, відповідно до якого 13.08.2021 о 19:30 год. за адресою: м. Київ, вул. Глібова, 81, невідомий чоловік наніс ОСОБА_9 тілесні ушкодження.

-Висновок судово-медичної експертизи №042-1129-2021 від 30.08.2021, відповідно до якого дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , з урахуванням викладених у «Висновку експертного дослідження» №041-1761-2021 від 16.08.2021, свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 13.08.2021 о 21:55, у нього мали місце тілесні ушкодження: а) закрита травма носа - перелом кісток носу в дистальній третині, синець на спинці та скатах носа в верхній третині; б) синці на передній поверхні грудної клітини ліворуч в проекції 2-3 ребер, на переднє-зовнішній поперхні лівого плеча в верхній третині, крововилив на слизовій верхньої губи праворуч. Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3. «Правил», вказане тілесне ушкодження у п. а) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.5. «Правил», вказані тілесні ушкодження у п. б) даних Підсумків, за ступенем тяжкості відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Виявлені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя. Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичної дії тупих предметів, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати вказаному терміну. Діагноз, який був встановлений ОСОБА_9 " Закрита черепно-мозкова травма" достатнім обсягом об`єктивних клінічних даних не підтверджений (відсутність опису об`єктивної клінічної симптоматики та її динаміки характерної для даного діагнозу; відсутність даних динамічних спостережень (амбулаторна карта)). Тому, відповідно п. п. 4.13.1, 4.13.4 "Правил", слід утриматися від судово-медичної оцінки встановленого діагнозу.

-Протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 від 01.10.2021, в якому ОСОБА_9 відтворив обставини вчиненого стосовно нього правопорушення. Покази ОСОБА_12 , зафіксовані в даному протоколі відповідають показам, наданим ним у судовому засіданні.

-Протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 від 01.10.2021, в якому ОСОБА_12 відтворила обставини вчиненого стосовно її чоловіка ОСОБА_9 правопорушення. Покази ОСОБА_12 , зафіксовані в даному протоколі відповідають показам, наданим нею у судовому засіданні.

-Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.10.2021 р., яким зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_12 за фотознімком ОСОБА_10 , як особи, що 13.08.2021 нанесла тілесні ушкодження її чоловіку ОСОБА_9

-Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.10.2021 р., яким зафіксовано впізнання потерпілим ОСОБА_9 за фотознімком ОСОБА_10 , як особи, що 13.08.2021 нанесла йому тілесні ушкодження.

Суд, проаналізувавши та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов до наступного висновку.

Так, суд критично ставиться до показів ОСОБА_10 даних ним у судовому засіданні, в частині того, що його дії були спровоковані неприйнятними діями потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_13 стосовно невідомої жінки, оскільки такі покази спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме показами потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також відомостями, що містяться у протоколах слідчого експерименту. В цьому аспекті судом також враховується той факт, що жодних доказів на підтвердження власних показів обвинувачений ОСОБА_10 не надав, так само, як і не послався на те, що надавав аналогічні покази під час досудового розслідування. Так само критично і з тих же причин суд ставиться і до показів ОСОБА_10 з приводу того, що ним була написана заява про вчинення злочину. З зазначених вище причин, суд також не приймає до уваги та вважає тактикою захисту покази ОСОБА_10 з приводу того, що першими удари почали наносити свідок ОСОБА_13 та потерпілий ОСОБА_9 .

Крім того, суд критично ставиться і до описаного ОСОБА_10 механізму його дій, в частині не нанесення ОСОБА_9 ударів у область голови, оскільки крім перелічених вище доказів, такі покази обвинуваченого спростовуються також і відомостями, що містяться у висновку судово-медичної експертизи №042-1129-2021 від 30.08.2021.

Водночас, суд не покладає в основу вироку відеозаписи слідчих експериментів та впізнання особи за фотознімками, які були долучені до матеріалів кримінального провадження прокурором, оскільки вказані відеозаписи судом, за згодою усіх учасників кримінального провадження, не досліджувались.

Враховуючи вищевикладене, суд, проаналізувавши та оцінивши кожен визнаний належним та допустимим доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 , та про вірність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад працездатності.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_10 , а саме те, що останній не перебуває під наглядом лікарів психіатра та нарколога, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставин, які б згідно зі ст. 66, ст. 67 КК України пом`якшували або обтяжували покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_10 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 125 Кримінального кодексу України у виді громадських робіт.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Потерпілим ОСОБА_9 , до початку судового розгляду, пред`явлено до ОСОБА_10 цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, в якому цивільний позивач ОСОБА_9 просить стягнути на його користь з ОСОБА_10 завдану вчиненням кримінального правопорушення стосовно нього майнову шкоду на суму 2 290,0 грн. та моральну шкоду, у розмірі 90 000 грн.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_10 , який є цивільним відповідачем за позовом, позов не визнав у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При розв`язанні зазначеного цивільного позову суд виходить з наступних положень закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Положеннями ч. 1-3 ст. 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 в межах вимог та підстав наведених у позовній заяві, суд виходить з того, що у судовому засіданні, на підставі зібраних доказів встановлено, що 13.08.2021 ОСОБА_10 завдав ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень у вигляді закритої травми носа переднє зовнішній перелому кісток носу в дистальній третині, що призвели до короткочасного розладу здоров`я та синців передньої грудної клітки, поверхні лівого плеча в верхній третині та крововиливу на слизовій верхньої губи праворуч, наслідком яких стала шкода здоров`ю, що потягла за собою витрати на обстеження та лікування, а значить і матеріальні збитки, а також і моральні страждання. Крім того, суд вважає доведеним також і факт псування одягу потерпілого під час завдання йому тілесних ушкоджень.

В підтвердження понесених витрат пов`язаних з ремонтом одягу та проходження обстежень, ОСОБА_9 надані фіскальні чеки з ательє та медичних установ, на загальну суму 1495 гривень.

За таких обставин, враховуючи також і положення ст. 1195 ЦК України, суд вважаючи надані цивільним позивачем докази належними та допустимими, вважає цивільний позов, у цій частині, обґрунтованим частково, а отже таким, що підлягає задоволенню в частині стягнення 1495 гривень у якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Що ж стосується цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з урахуванням характеру й обсягу фізичних та моральних страждань потерпілого ОСОБА_9 , який отримав тілесні ушкодження, певний час лікувався та був позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, вимушений був змінити певні життєві плани, його психоемоційних переживань, понесених внаслідок отримання ушкоджень, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль направлених для їх відновлення, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про те, що компенсація моральної шкоди, повинна бути визначена в грошовій сумі у розмірі 30 000 гривень.

За зазначених обставин заявлений ОСОБА_9 цивільний позов в цій частині також підлягає часткому задоволенню.

Заходи забезпечення кримінального провадження, окрім запобіжного заходу, під час судового провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судово-медичну експертизу слід стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 125 КК України, ст. ст. 128, 368-371, 373-374, 376 КПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт, строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.

Цивільний позов ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 1495 (одна тисяча дев`яносто п`ять) гривень 00 коп. у якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 30 000 (тридцять тисяч) гривень у якості компенсації заподіяної моральної шкоди.

Процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судово-медичну експертизу (висновок експерта № 042-1129-2021 від 27.09.2021), що становлять 555 грн. 80 коп.) - стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави з відповідним призначенням платежів.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1