Справа № 173/3517/23
Номер провадження1-кп/173/72/2024
В И Р О К

іменем України

02 квітня 2024 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000052 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве, Верхньодніпровського р-ну., Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.06.2021 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.10.2016 року остаточно призначено покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 28.08.2015 по 08.06.2021 рік. 17.11.2021 року звільнений по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , перебуваючи в родинних зв`язках з ОСОБА_5 (батько) та мешкаючи на той період часу разом по АДРЕСА_1 , мав змогу з дозволу останнього користуватися для побутових потреб банківською платіжною карткою AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , відкриту на батька ОСОБА_5 . 01 вересня 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на здійснення шахрайських дій з метою отримання неправомірної вигоди шляхом обману громадян у всесвітній мережі «Інтернет», а саме шляхом розміщення на інтернет-сайтах завідомо неправдивих оголошень про продаж товарів та отримання грошових коштів від громадян у якості передплат за вказані неіснуючі товари, перебуваючи за місцем мешкання АДРЕСА_1 , із використанням власного смартфону за допомогою мобільного застосунку системи «Ощад 24/7» на своєму смартфоні, маючи вільний доступ до персональних даних батька, створив обліковий запис від імені ОСОБА_5 , після чого в особистому кабінеті вказаного застосунку «Ощад 24/7» уклав в електронному вигляді між фінансовою установою AT «Державний ощадний банк України» від імені батька ОСОБА_5 договір від 01.09.2022 про відкриття банківського рахунку SОC_1000_UAH_VCLASSPW (віртуальний), номер поточного рахунку НОМЕР_2 , номер банківської картки НОМЕР_3 , тим самим шахрайським шляхом обернув вищевказану банківську картку, відкриту на ім`я власного батька ОСОБА_5 , без дозволу та відома останнього, на свою користь та в подальшому почав розпоряджатися вказаним банківським рахунком та банківською карткою для реалізації протиправного умислу.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, у березні місяці 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем мешкання по АДРЕСА_1 , із використанням власного смартфону зареєструвався в мобільному застосунку соціальної мережі «Facebook» від імені свого батька « ОСОБА_6 » без дозволу та відома останнього. Далі, реалізуючи свій вказаний вище прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном (грошовими коштами) шляхом обману, діючи з корисливих мотивів,усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом обману громадян на каналі соціальної мережі «Facebook» торгівельного майданчика « ІНФОРМАЦІЯ_2 » створив завідомо неправдиве оголошення від імені батька про продаж двоповерхового спального ліжка та завантажив до нього фотознімки, попередньо завантажені з мережі «Інтернет», та зазначив вартість товару 3 500 гривень.

В подальшому, 23.03.2023 року до гр. ОСОБА_4 у приватних повідомленнях мобільного застосунку «Facebook» звернулась потерпіла гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зацікавилась оголошенням з метою купівлі вище вказаного товару - двохповерхового дитячого ліжка. ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел на заволодіння чужим майном (грошовими коштами) шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом обману потерпілої ОСОБА_7 , повідомив останній, що для відправлення значеного товару в оголошенні - двохповерхового дитячого ліжка, потерпілій потрібно здійснити передплату у розмірі 500 грн. для відправки товару на вказану ним банківську картку НОМЕР_3 , емітовану AT «Ошадбанк» та відкриту на ім`я- ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 будучи впевненою, що надсилає належні їй грошові кошти у якості передплати за відправку замовленого товару, погодилась на умови ОСОБА_4 та добровільно перерахувала на вказаний ним банківський рахунок грошові кошти у сумі 500 гривень за допомогою платіжного серверу.

Після перерахування потерпілою ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 500 гривень на вищевказаний банківський рахунок ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , маючи корисливий умисел на незаконне збагачення, перерахував вище вказані грошові кошти на іншу банківську картку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , відкриту на батька ОСОБА_5 .

Таким чином ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом обману потерпілої ОСОБА_7 , розмістивши оголошення про продаж неіснуючого двохповерхового дитячого ліжка, заволодів грошовими коштами потерпілої у сумі 500 гривень, не маючи наміру в подальшому їх повертати, після чого розпорядився ними у власних цілях, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 500 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, виклав оголошення в фейсбуці від імені профілю свого батька, який створив без відома останнього, про продаж неіснуючого ліжка. Фото ліжка для оголошення він знайшов у Інтернеті. Звернулася потерпіла, яка хотіла придбати ліжко і він дав їй номер банківської картки, куди вона здійснила передплату в розмірі 500 гривень. Ці кошти він витратив на особисті потреби. Завдану шкоду потерпілій він відшкодував в повному обсязі шляхом переказу на її картку. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про проведення розгляду кримінального провадження без її участі. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді обмеження волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявила. Цивільний позов до суду не надала.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні отриманий 30.10.2023 року в ході тимчасового доступу СД- диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1