Справа№534/260/24
Провадження №1-кп/534/20/24
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 рокум.Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000267 від 28.12.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.

Комсомольська Полтавської області, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :

З 20 по 24 грудня 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом їх обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою власного мобільного телефону XIAOМI mi 9Т, який був підключений до всесвітньої мережі Інтернет, усвідомлюючи свої протиправні наміри, переслідуючи мету наживи та особистого збагачення створив на сайті оголошень «OLX» оголошення про продаж золотого ланцюжка «бісмарк» вагою 34,46 грами, довжиною 60 см., 585 проби, та з метою введення в оману людей, розмістив світлини з зображенням ланцюжка жовтого кольору, при цьому у дійсності ОСОБА_4 не мав заявленого у продаж золотого ланцюжка.

Так, 24.12.2022 року ОСОБА_5 , переглянувши на сайті оголошень «OLX» розмішене ОСОБА_4 оголошення про продаж золотого ланцюжка «бісмарк» вагою 34,46 грами, довжиною 60 см., 585 проби, зв?язалася з останнім з метою купівлі вказаного ювелірного виробу та будучи введеною в оману з приводу можливості придбання ювелірних виробів, а саме: золотого ланцюжка «бісмарк» вагою 34,46 грами, довжиною 60 см., 585 проби; золотого ланцюжка вагою 16 грамів, довжиною 55 см., проби 585 та золотого хрестика вагою 4 грами, домовилася із ОСОБА_4 про їх придбання. Після того, 26.12.2022 року за допомогою Інтернет-банкінгу «Приват24» ОСОБА_5 зі свого особистого карткового рахунку АТ «ПриватБанк» номер НОМЕР_1 на належну ОСОБА_6 банківську картку АТ «Ощадбанк» номер НОМЕР_2 , о 10 год 44 хв перерахувала грошові кошти в сумі 22500 гривень з призначенням переказу: «переказ власних коштів. цепочка бисмарк золотая покупка с OLX»; о 10 год 48 хв перерахувала грошові кошти в сумі 22500 гривень з призначенням переказу: «переказ власних коштів. цепочка золотая Бисмарк покупка с OLX»; о 16 год 40 хв перерахувала грошові кошти в сумі 23000 гривень, з призначенням переказу: «переказ власних коштів. покупка цепочки с крестиком золотые с OLX».

Після зарахування, перерахованих ОСОБА_5 за наведених обставин грошових коштів у сумі 68000 гривень на банківський картковий рахунок номер НОМЕР_2 , відкритий на ім?я ОСОБА_4 , останній розпорядився ними на власний розсуд та з метою обману ОСОБА_5 , під виглядом виготовлених із золота ювелірних виробів надіслав на її адресу поштовим відправленням два ланцюжки та хрестик жовтого кольору виготовлені зі срібла.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 68000 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілої. Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом шахрайства.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, згідно якої зазначила, що цивільний позов просить задовольнити та просила розглядати справу у її відсутність.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення проти власності. Його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, матеріальну шкоду, завдану злочином відшкодував частково в розмірі 4100 грн під час розгляду справи в суді.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує щире каяття та часткове відшкодування завданої шкоди потерпілій.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, а також особу обвинуваченого, маючи на меті досягнення цілей, визначених ч.2 ст.50 КК України, суд вважає, що для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів необхідне призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт.

Тільки таке реальне покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та відповідатиме загальним засадам призначення покарання, його меті та принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання, а також надасть можливість працевлаштування та відшкодування потерпілій завданих збитків.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілою ОСОБА_5 позову до обвинуваченого про стягнення завданої внаслідок вчинення останнім злочинів матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.129 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, сума грошових коштів потерпілої, якими шляхом обману заволодів обвинувачений по справі встановлена органом досудового розслідування, жодним учасником у справі не оспорюється.

Покладаючи на обвинуваченого обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд виходить з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню, при цьому суд враховує часткове відшкодування шкоди обвинуваченим у розмірі 4100 грн.

На підставі викладеного, суд вважає позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення у сумі 63900 грн з урахуванням суми відшкодованих обвинуваченим у добровільному порядку.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України та враховуючи положення п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до майна, за допомогою якого було вчинено злочин, а саме мобільного телефону марки XIAOМI mi 9Т синього кольору, imeil: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 з сім-картою оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 та два срібних ланцюжка та срібний хрестик 925 проби.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.373,374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 220 (двісті двадцять) громадських робіт.

Речовий доказ у справі:

банківську картку АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_4 ;

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речові докази - мобільний телефон марки XIAOМI mi 9Т синього кольору, imeil: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 з сім-картою оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 та два срібних ланцюжка та срібний хрестик 925 проби, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській області.

Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 63900 (шістдесят три тисячі дев`ятсот) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1