ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1382/24 Справа № 181/328/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеокоференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Межівського відділу Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу Межівського районного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року про відмову у задоволенні подання органу пробації у скасуванні звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Межівського районного суду Дніпропетровської області із поданням про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженої ОСОБА_7 для відбування покарання за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2023 року за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі- КК) звернувся начальник Синельниківського районного сектору № 2 філії Державної установи Центр пробації ОСОБА_9 .

Оскаржуваної ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні подання Синельниківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженої ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор Межівського відділу Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового провадження, а також неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, через неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15.05.2023 вирок, який набрав законної сили відносно ОСОБА_7 , надійшов на виконання до Синельниківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

16.06.2023 ОСОБА_7 ознайомлена з порядком та умовами відбування строку випробування, з порядком здійснення нагляду, а також їй роз`яснені обов`язки, покладені судом згідно ст. 76 КК.

Будучи попередженою про відповідальність за ч.2 ст. 78 КК, засуджена ОСОБА_7 допустила ухилення від виконання обов`язків, покладених на неї вироком суду, а саме не прибула для реєстрації 01.08.2023 та 03.10.2023, документів підтверджуючих поважну причину неприбуття не надала. В зв`язку з чим 10.08.2023 та 07.11.2023 до неї були застосовані застереження у виді письмових попереджень, про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування призначеного покарання.

Крім того, згідно листка реєстрації ОСОБА_7 , після подання органом пробації до суду подання про скасування іспитового строку, остання не прийшла на реєстрацію ще два рази, а саме 02.01.2024 та 06.02.2024, документів підтверджуючих поважну причину неприбуття не надала. В зв`язку з чим 16.02.2024 до неї було застосовано застереження у виді письмового попередження, про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування призначеного покарання.

Однак місцевим судом не надана належна оцінка доказам, які були надані органом з питань пробації.

Таким чином у період іспитового строку засудженою ОСОБА_7 порушено вимоги ч.1 ст. 76 КК, остання не виконувала покладені на неї судом, який звільнив її від відбування покарання з випробуванням, обов`язки, а саме: не з`явилась на реєстрацію до органу пробації, при цьому не вказала поважної причини неявки, що в сукупності свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а судом, при винесенні оскаржуваної ухвали порушено вимоги ст.ст. 372, 370 КПК України.

Враховуючи викладене прокурор просить ухвалу Межівського районного суду Дніпропетровської області від 29.02.2024 скасувати, постановити нову, якою задовольнити подання Синельниківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням та направити засуджену ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11.04.2023.

Представник Синельниківського районного сектору № 2 філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області ОСОБА_10 до апеляційного суду не з`явився, направивши заяву з прохання розглянути справу за його відсутності у зв`язку зі службовою необхідністю, але його неявка, відповідно до приписів ч.4 ст. 405 КПК, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити в повному обсязі, вислухавши думку засудженої, яка заперечувала проти задоволення апеляційних вимог сторони обвинувачення та просила залишити їй шанс на виправлення, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано виходячи з наступного.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення її для відбування призначеного вироком суду покарання, суд першої інстанції у своєму рішенні послався на те, що докази, які б підтверджували факт умисного та систематичного ухилення ОСОБА_7 від виконання покладених на неї обов`язків, суду надані не були.

З такими висновками не погоджується суд апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.78 КК, ч.2 ст.165 КВК України якщо після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_7 була засуджена вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2023 року за ч.4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК ОСОБА_7 була звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження уз уповноваженим органом з питань пробації (а.с.3-4).

Згідно підписки (а.с.5) засудженій ОСОБА_7 під особистий підпис 16 червня 2023 року були роз`яснені покладені на неї судом обов`язки і наслідки за їх невиконання, та постановою органу пробації від 16.06.2023 засудженій були встановлені дні явки на реєстрацію перший вівторок кожного місяця і з цією постановою ОСОБА_7 була ознайомлена під особистий підпис (а.с.6).

Натомість, як убачається з листа реєстрації явки засудженої (а.с.7), ОСОБА_7 протягом серпня-жовтня 2023 року двічі, а саме 01.08.2023 та 03.10.2023 не з`явилась на реєстрацію без поважних причин, про що надала свої письмові пояснення (а.с.8,10, 12).

При цьому неодноразово, під особистий підпис, засуджена попереджалась органом пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у випадку подальшого порушення покладених на нього судом обов`язків (а.с.9,13).

Органом пробації вживалися заходи щодо перевірки пояснень засудженої щодо перебування з 29.09.2023 року на амбулаторному лікуванні в медичному закладі КНП ЦПМД МСР. Так, відповідно до відповіді, наданої директором КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Межівської селищної ради Юлією Скочно від 18.10.2023 року за № 795 (а.с.11), засуджена ОСОБА_7 з лікарями медичного закладу угоду на медичне обслуговування на укладала, в період з 29.09.2023 по 06.10.2023 за медичною допомогою не зверталась.

Окрім того з матеріалів справи вбачається, що після подання органом пробації до суду подання про скасування засудженій ОСОБА_7 іспитового строку, остання без поважних причин не прийшла на реєстрацію ще двічі, а саме 02.01.2024 та 06.02.2024, про що зазначила у своїх поясненнях від 16.02.2024 (а.с.30), в зв`язку з чим 16.02.2024 року до неї було застосовано застереження у виді письмового попередження, про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування призначеного покарання (а.с.31).

Отже, як правильно зазначає прокурор в апеляційній скарзі, вказані обставини у своїй сукупності свідчать про небажання засудженої ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, оскільки під час відбування покарання з випробуванням остання неодноразово порушувала покладені на неї вироком суду обов`язки щодо явки на реєстрацію до органу пробації без поважних причин.

Встановлені під час апеляційного розгляду обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про недотримання засудженою ОСОБА_7 обов`язкової умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, а саме: нею неодноразово, без поважних причин, порушувалися обов`язки щодо явок на реєстрацію до органу пробації.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження факту умисного та систематичного ухилення ОСОБА_7 від виконання покладених на неї обов`язків та про відмову у задоволенні подання Синельниківського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 , засудженої вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 за ч.4 ст. 185 КК до 5 років позбавлення волі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що у свою чергу, згідно п.2 ч.1 ст.409 та п.1 ч.1 ст.411 КПК, тягне за собою скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення судом апеляційної інстанції.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою, яка підлягає задоволенню, а ухвалу Межівського районного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року такою, що підлягає скасуванню, з ухваленням нової ухвали про задоволення подання органу пробації щодо скасування звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням та направленням ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 року, яким її було засуджено за ч.4 ст.185 КК у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 409, 411 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Межівського відділу Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Межівського районного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року про відмову у задоволенні подання органу пробації щодо скасування звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника Синельниківського районного сектору № 2 філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області ОСОБА_11 про скасування звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням та направити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 року за ч.4 ст.185 КК покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4