У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

18.03.2024 року Колегія суддів Франківського районного суду м.Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

провівши підготовче судове засідання у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000299 від 23.02.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

У провадження Франківського районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000299 від 23.02.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Постановою Верховного Суду від 24.01.2023 року ухвали Франківського районного суду м. Львова від 2 липня 2020 року та Львівського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалою суду від 23.03.2023 року призначено підготовче судове засідання у розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000299 від 23.02.2016 року за фактом вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст. 115 КК України.

В подальшому, ухвалою суду 11.12.2023 року об`єднано клопотання про поновлення судового провадження (справа №450/1333/16-к, номер провадження 1-кп/811/129/23) та клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000299 від 23.02.2016 року за фактом вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст. 115 КК України (справа №450/1333/16-к, номер провадження 1-кп/465/904/23).

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 звернувся з клопотанням, згідно якого просить повернути обвинувальний акт відповідно до положень п.З ч.З ст.314 КПК України, оскільки такий не відповідає його вимогам. В порушення вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті зазначено, що обставини, які обтяжують чи пом`якшують скарання слідством не встановлено. Це не відповідає дійсності, адже згідно судово-психіатричної експертизи №48 від 13.04.16р. зазначено «... , що в ікримінований період його дій , через наявний у нього психічний розлад не був здатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними», що підпадає під ст.20 ККУ, як обмежено осудна особа із відповідними наслідками. Обвинувачений в обґрунтування своєї позиції зазначає вимоги постанови Пленуму ВСУ №7 від 03.06.2005р. «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», зокрема п2, що при розслідуванні справ про діяння неосудних, обмежено осудних осіб справу щодо такої особи необхідно направляти до суду з обвинувальним висновком, в якому мають міститися дані про психічне захворювання даної особи. Оскільки суд при призначенні засудженому покарання повинен враховують його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину. Отже виходячи із вищенаведеного прошу суд повернути обвинувальний акт прокуратурі для знесення змін у відповідності до кодексу. Крім того, ОСОБА_7 вважає, що згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України застосована не правильна правова кваліфікація кримінального правопорушення. Відтак просить його клопотання задовольнити.

Крім того, ОСОБА_7 звернувся з наступним клопотанням. Зазначає, що матеріали справи містять, як клопотання прокурора від 14.07.2021р., так і ухвалу від 19.07.2021р. про поновлення судового провадження саме для розгляду обвинувального акту в загальному порядку і оскільки два судових провадження об`єднані в одне ціле, то ставити ще раз питання про поновлення судового провадження є безпідставним, оскільки вважає, що рішення із цього питання вже прийняте. Крім того, зазначає, що двічі звертався за роз`ясненням постанови Верховного Суду і двічі було зазначене, що судове рішення є чітким і зрозумілим, не містить неточностей та двозначностей і не потребує роз`яснення. А сам по собі ще один розгляд на підставі тих же обвинувачень та матеріалів справи є прямим порушенням вимог ст.61 Конституції України, що прекрасно розумів Верховний Суд, оскільки ніхто не оспорював ухвалу про припинення ПЗМХ. А тому вважає, що справа має розглядатися виключно у загальному порядку з урахуванням рішення Красногвардійського районного суду та ст.515 КПК України. Просить задоволити клопотання про закриття судового провадження щодо призначення ПЗМХ та розгляд виключно судового провадження у загальному порядку.

Захисник повністю підтримав заявлені обвинуваченим клопотання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотань обвинуваченого. Вважає, що доводи ОСОБА_7 є надуманими та безпідставним, зазначені клопотання не можуть бути задоволені з наступних підстав. Прокуратурою Львівської області 30.06.2016 року затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299 від 23.02.2016 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.З ст.15 п.1 ч.2 ст. 115, ч.1 ст.162 КК України, який скеровано до суду для розгляду по суті. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2021 року щодо ОСОБА_7 припинені примусові заходи медичного характеру та його направлено у розпорядження судово-слідчих органів. Відтак у відповідності до ч.2 ст.515 КПК України вражає, що постановления ухвали суду про припинення застосування примусових заходів медичного характеру є підставою для проведення судового провадження.

Крім того, прокурор посилається на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, тому відсутні підстави для повернення обвинувального акту. Зазначив, що досудове розслідування, складання обвинувального акту та скерування такого до суду здійснювалось у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства. Зокрема, зі змісту обвинувального акту від 30.05.2016 року по кримінальному провадженні №0000299 від 23.02.2016 відносно ОСОБА_7 , вбачається, що слідчим дотримано вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту, чітко та в повному обсязі зазначено усі обов`язкові згідно ч. 2 ст. 291 КПК України відомості, в тому числі про пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини. Не встановлення слідчим та прокурором в ході досудового розслідування конкретних (згідно переліку наведеного у ст. 66 КК України) пом`якшуючих покарання обставини не може бути порушенням вимог ст. 291. КПК України не містить норм про обов`язковість зазначення даних обставин, оскільки таких у кримінальному провадженні може не бути. Разом з цим, згідно правової позиції Верховного суду (постанова від 13.03.2018 року, справа № 310/8044/14-к) не зазначені у обвинувальному акті обставини, які передбачені статтею 66 КК України , не можуть розцінюватися як порушення вимог статті 291 КПК. Наведений перелік у положенні статті 66 КК України, на відміну від статті 67 КК, не є вичерпним та не обмежений до застосування вказівками у обвинувальному акті. Відтак просить призначити справу до судового розгляду.

Потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, подав на адресу суду клопотання про проведення розгляду у його відсутності.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження щодо заявлених клопотань, дослідивши матеріали обвинувального акту, подані клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02.07.2020 року до ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Золочева, Львівської області, громадянина України, українця, розлученого, раніше не судимого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Зазначена ухвала постановлена в процесі розгляду судової справи №450/1333/16-к по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 - п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 13.07.2021 року задоволено заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про припинення застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.2 ст.515 КПК України, - постановлення ухвали суду про припинення застосування примусових заходів медичного характеру є підставою для проведення судового провадження.

У зв`язку з викладеним, прокурор у провадженні 14.07.2021 звернувся до Франківського районного суду м. Львова з клопотанням про поновлення судового провадження у кримінальному провадженні та зміну запобіжного заходу, номер справи № 450/1333/16-к.

Відтак ухвалою судового засідання від 19.07.2021 року під головуванням судді ОСОБА_8 кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 - п.1 ч.2 ст.115 КК України поновлено та призначено судове засідання.

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 24.01.2023 року ухвали Франківського районного суду м. Львова від 2 липня 2020 року та Львівського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалою суду від 23.03.2023 року призначено підготовче судове засідання у розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000299 від 23.02.2016 року за фактом вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст. 115 КК України.

Відтак в подальшому, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.12.2023 об`єднано клопотання про поновлення судового провадження (справа №450/1333/16-к, номер провадження 1-кп/811/129/23) та клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000299 від 23.02.2016 року (справа №450/1333/16-к, номер провадження 1-кп/465/904/23) в одне провадження та присвоєно єдиний судовий номер (справа №450/1333/16-к, номер провадження 1-кп/465/904/23).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Постановою Верховного Суду від 24.01.2023 року призначено новий розгляд у Франківському районному суді м.Львова (суді першої інстанції) саме кримінального провадження про застосування щодо ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру. Лише 15.02.2023 року за вх.№3925 повернулись матеріали кримінального провадження (ЄУНСС 450/1333/16-к) у 9 томах. В цей час, на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2021 року припинено застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_7 . А також, як встановлено в судовому засіданні 19.07.2021 року під головуванням судді ОСОБА_8 кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 - п.1 ч.2 ст.115 КК України у відповідності до вимог ст. 515 КПК України поновлено та призначено судове засідання в загальному порядку.

Відтак судове провадження у розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000299 від 23.02.2016 року за фактом вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст. 115 КК України на підставі ч.4 ст.515 КПК України слід закрити.

Щодо вирішення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до положень ст.2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ч.1 ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.1 ст.21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до припису п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт (підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування та засвідчується його завершення), який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до вимог ст. 291 обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акту додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Виходячи з аналізу зазначених норм, на думку суду, даний обвинувальний акт складено згідно з вимогами КПК України.

Також, відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до положень ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого та про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, а також не досліджуються докази, на підставі яких ґрунтується обвинувачення, оскільки дані питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.

Згідно ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим кодексом.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому (п.2 Постанови ВС від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16).

Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладаються в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також узгодженість викладених фактичних обставин справи з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

З огляду на вищезазначене, судом не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками, тому суд вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності зі ст.291 КПК України та підстави для його повернення відсутні.

Відтак доводи сторони обвинуваченого та захисника не знайшли свого підтвердження в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до п. 3 ч. 3ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

В п. 3 ч. 3ст. 314 КПК України мова йде про право суду повернути обвинувальний акт у підготовчому судовому засіданні, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам КПК України. При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, то для повернення обвинувального акта підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.

Отже, наведені обвинуваченим доводи, на переконання суду, не є підставами у розумінні ст. 291 КПК України, для повернення обвинувального акту прокурору. Відтак судом не встановлено порушень, які б були перешкодую для розгляду кримінального провадження по суті.

При цьому сторона захисту не позбавлена права доводити перед судом недопустимість будь-якого доказу саме під час судового розгляду.

Таким чином, підстав для прийняття рішення, передбаченого п.3 ч.3 статті 314 КПК України, під час підготовчого судового засідання не встановлено, а тому у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 слід відмовити.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає можливим призначити судовий розгляд. Угод про примирення чи визнання винуватості в порядку ст. ст. 468-474 КПК України до суду не подано. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України. При його затвердженні прокурором дотримані вимоги кримінально-процесуального закону. Підстав для направлення такого за підсудністю не встановлено. Кримінальне провадження підсудне Франківському районному суду м. Львова у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Питання щодо виклику свідків слід вирішити в судовому засіданні.

Керуючись статтями 5, 314, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Судове провадження у розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000299 від 23.02.2016 року за фактом вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст. 115 КК України на підставі ч.4 ст.515 КПК України - закрити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту з підстав невідповідності такого вимогам ст.291 КПК України відмовити.

Клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 задовільнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000299 від 23.02.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду (вул.Генерала Чупринки, 69 м.Львів) на 17.04.2024 року о 14:30 год.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 21.03.2024 року.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3