справа № 619/4192/24
провадження № 1-кс/619/688/24
УХВАЛА

іменем України

18 червня 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій скаржник просить зобов`язати уповноважену особу відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за його заявою від 06 червня 2024 року, надати витяг з ЄРДР, залучити його в якості потерпілого у кримінальному провадженні, призначити судово-медичну, судово-психіатричну експертизи, встановити співробітників поліції, які здійснювали виїзд за заявою ОСОБА_4 , витребувати та долучити матеріали за заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за 2024 рік, вжити заходи безпеки щодо ОСОБА_3 , шляхом цілодобового чергування співробітників поліції з метою його охорони.

В обґрунтування скарги зазначено, що 06 червня 2024 року він звернувся до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій ОСОБА_3 прохає прийняти заходи до колишньої дружини ОСОБА_4 , яка постійно звертається до поліції з неправдивими повідомленнями щодо нього, які стосуються нібито його агресивної поведінки та нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Факт отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.06.2024 підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку № 5109 про прийняття та реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06 червня 2024 року

З урахуванням зазначеного, заявник просив зобов`язати уповноважену особу відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області виконати вимоги ст. 214 КПК України, внести до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 відомості про кримінальне правопорушення, надати витяг з ЄРДР, залучити його в якості потерпілого у даному кримінальному провадженні, призначити експертизи, долучити до матеріалів кримінального провадження всі матеріали за його заявами та заявами ОСОБА_4 .

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав скаргу, надав пояснення аналогічні тим, що містить скарга. Просивзобов`язати ВП№ 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області внести до ЄРДР за його заявою відомості про кримінальне правопорушення, надати витяг з ЄРДР, залучити його в якості потерпілого, призначити судово-медичну, судово-психіатричну експертизи, встановити співробітників поліції, які здійснювали виїзд за заявою ОСОБА_4 , витребувати та долучити матеріали за заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за 2024 рік, вжити заходи безпеки щодо ОСОБА_3 , шляхом цілодобового чергування співробітників поліції з метою його охорони.

Представник ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНПв Харківській області та прокурор у судове засідання не з`явились, про розгляд скарги повідомлялись належним чином.

За приписами ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого (дізнавача) чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги визнано можливим розглянути скаргу за відсутності прокурора та уповноваженої посадової особи ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, з дотриманням положень ст.ст. 26, 306 КПК України, оскільки своїм правом присутності, останні не скористалися.

Заслухавши заявника, вивчивши скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з пп. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

У свою чергу, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені лише слідчий, дізнавач, прокурор, що також узгоджується із загальними засадами кримінального судочинства, в тому числі принципом диспозитивності щодо розподілу процесуальних функцій.

Разом з цим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

У постанові від 01.12.2022 року у справі № 522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Виходячи з цього, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Слідчий суддя приходить до висновку, що перевірка заяви ОСОБА_3 повинна проводитись в межах відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження, відповідно до ст. 284 КПК України.

Оцінивши обставини даної справи, слідчий суддя вважає встановленим, що після отримання 06.06.2024 уповноваженою особою ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області заяви ОСОБА_3 , в якій останній зазначає провчинений нібито кримінального злочину, органом досудового розслідування, в порушення вимог ст. 214 КПК України, не внесені відповідні відомості до ЄРДР та не розпочато досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 , тим самим допущено бездіяльність, яка, на думку слідчого судді, є протиправною.

Станом на день розгляду скарги ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області не спростовано доводи скарги щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 06 червня 2024 року ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вказану скаргу в цій частині необхідно задовольнити, зобов`язавши уповноважених осіб ВПполіції № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області протягом 24 годин з моменту отримання копії ухвали внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявоюОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушеннявід 06 червня 2024 року, вручивши даній особі витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та вирішити питання про початок досудового розслідування.

Таким чином, скаргаОСОБА_3 , в цій частині є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Щодо доводів скаржника про внесення відомостей до ЄРДР за конкретною кваліфікацією кримінального правопорушення - ст. 383 КК України, на що у своїй скарзі посилається ОСОБА_3 , слідчий суддя зазначає таке.

Аналіз положень пункту 4 ч. 5 ст. 214 КПК України дає підстави зробити висновок, що короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та вносяться до реєстру, наводяться заявником.

Проте, аналіз змісту пункту 5 ч. 5 ст. 214 КПК не дає підстав вважати, що до повноважень заявника належить вирішення питання про попередню правову кваліфікацію наведеного ним злочину.

Частиною 2 статті 60 КПК України встановлено, що заявник має право:

1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;

1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;

3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Вказаною нормою не передбачено права заявника самостійно вирішувати питання про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відомості про яке вносяться прокурором, слідчим або дізнавачем до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вирішення питання про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішується саме слідчим, дізнавачем або прокурором, які вносять відповідні відомості до Реєстру.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, зроблена заявником у заяві, не має обов`язкового характеру для слідчого, дізнавача або прокурора.

Враховуючи викладене, слідчий суддя на етапі проведення досудового розслідування лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні та позбавлений змоги надати вказівку слідчому/дізнавачу щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, в тому числі й щодо правової кваліфікації кримінального провадження, адже слідчий/дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, вимоги за скаргою про зобов`язання уповноважених осіб ВП поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області внести до ЄРДР відомості з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст. 383 КК України, в цій частині задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог скаржника про визнання протиправною бездіяльності уповноважених осіб ВП поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зазначеною вище нормою КПК України (ст. 307 КПК України) не перебачено визнання бездіяльності дізнавача протиправною.

Крім того, згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Однак, в матеріалах скарги відсутня постанова слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, а тому, вимоги про зобов`язання слідчого винести постанову про визнання ОСОБА_3 потерпілим не підлягають оскарженню до слідчого судді.

Що стосується вимог ОСОБА_3 про призначення судово-медичної, судово-психіатричної експертиз, встановлення співробітників поліції, які здійснювали виїзд за заявою ОСОБА_4 , витребування матеріалів за заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за 2024 рік, вжиття заходів безпеки щодо ОСОБА_3 шляхом цілодобового чергування співробітників поліції з метою охорони, слідчий суддя зазначає таке.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно, слідчий суддя позбавлений змоги надати вказівку слідчому/дізнавачу щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий/дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, вимоги за скаргою про зобов`язання уповноважених осіб ВП поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області призначити експертизи, встановлення співробітників поліції, які здійснювали виїзд за заявою ОСОБА_4 , витребування матеріалів за заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за 2024 рік, вжиття заходів безпеки щодо ОСОБА_3 шляхом цілодобового чергування співробітників поліції з метою охорони не підлягають задоволенню, оскільки це не передбачено статтею 303 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303, ст. ст. 306-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залучення в якості потерпілого, призначення експертиз задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідуваньвідповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення, викладені в заявіОСОБА_3 від 06 червня 2024 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, визначеною уповноваженою особою ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, направивши ОСОБА_3 відповідний витяг з ЄРДР у строки, передбачені приписами ч. 1 ст. 214 КПК України.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді в частині відмови у задоволенні скарги може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, однак підлягає обов`язковому виконанню.

Повний текст ухвали складено та проголошено 20 червня 2024 року о 15 год 00 хв в залі судового засідання № 1 Дергачівського районного суду Харківської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1