Справа № 950/82/22
Провадження № 1-кп/591/323/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , розглянувши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.156, ч.4 ст.153, ч.6 ст.153, ч.1 ст.125, ч.3 ст. 369, ч.1 ст. 343 КК України та прокурором подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, яке прокурор підтримав в судовому засіданні.

Представник потерпілої покладався на розсуд суду.

Захисник та обвинувачений заперечили проти задоволення клопотання прокурора через недоведеність ризиків, необхідність виконувати посадові обов`язки в повному обсязі, підтримавши письмові заперечення та просили змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до таких висновків.

Метою запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається, що до обвинуваченого тривалий час застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, протягом строку дії якого останній покладених на нього процесуальних обов`язків не порушував, виконував встановлені ухвалою суду обмеження та заборони, офіційно працевлаштувався, чим викликає довіру у суду.

З огляду на викладене, а також з урахуванням стадії судового розгляду, який завершується, та його тривалості, з урахуванням особи ОСОБА_6 та обставин провадження, свідчить про недоведеність прокурором того, що більш м`які запобіжні заходи, аніж домашній арешт, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам.

На переконання суду, в даному випадку, існування встановлених ризиків в мінімальному ступені з огляду на стадію судового розгляду, особу обвинуваченого, недоведеність прокурором необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути цілком забезпечена таким видом запобіжного заходу, як особисте зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-179, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобовязання, поклавши на нього такі обов`язки:

1) прибувати до суду за викликом;

2) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на перетин кордону.

Строк дії ухвали до 20 липня 2024 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді