КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а зміст скарги свідчить, що за своєю суттю вона не є скаргою в порядку ст. 303 КПК України, а її вимоги зводяться до зобов`язання слідчого вчинити процесуальні дії у кримінальному провадженні, що є виключними повноваженнями слідчого або прокурора, які вони реалізують за результатами досудового розслідування кримінального правопорушення, і їх вирішення не віднесено до повноважень слідчого судді в цьому випадку, тому з посиланням на ч. 4 ст. 304 КПК України відмовив у відкритті провадження за скаргою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на постанову слідчого по даній справі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що із документів _____________________________________________________

Справа №11-сс/824/2313/2024 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

вбачається, що захисник діяв в межах прав, наданих законом України, та цілком правомірно звернувся до слідчого на підставі ст.ст. 84 та 220 КПК України.

Та, оскільки слідчий не дотримався строків та не надав постанову про відмову у задоволенні клопотання, то потерпілий ОСОБА_8 звернувся із скаргою до слідчого судді в рамках вимог КПК України, де фактично просив скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання, шляхом зобов`язання витребування відповідних документів (доказів).

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що оскаржувану ухвалу він отримав в електронному виді - 13.02.2024 та в цей же день подав апеляційну скаргу, тобто в 5-ти денний строк, але 19.02.2024 в електронному виді отримав ухвалу від 16.02.2024 про повернення апеляційної скарги, оскільки матеріали справи не містять документів, які б підтверджували повноваження захисника та надавали йому право на звернення до суду з апеляційною скаргою, тому дану апеляційну скаргу він подав через електронний суд, до якої долучив ордер із зазначеними всіма реквізитами.

Учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не надсилали, тому апеляційний суд, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п'яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З наведеного слідує, що пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції підлягає поновленню за умови, що особа, яка подає таку скаргу ставить питання про його поновлення та доведе поважність причин його пропуску.

Ухвала слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2024 року була постановлена без участі сторін. Копію вказаного рішення адвокат ОСОБА_5 , згідно наявного в матеріалах справи супровідного листа та звіту про доставку, отримав 13 лютого 2024 року (а.с. 9-10), чого не заперечує і сам апелянт, та в цей же день подав на нього апеляційну скаргу. 19 лютого 2024 року ОСОБА_5 отримав копію ухвали Київського апеляційного суду від 16.02.2024 про повернення його скарги у зв`язку з тим, що апелянт не надав суду документів, які б підтверджували його повноваження як захисника. В цей же день, тобто 19 лютого 2024 року, адвокат ОСОБА_5 подав повторно апеляційну скаргу, до якої додав документи на підтвердження своїх повноважень.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів погоджується з доводами адвоката ОСОБА_5 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2024 року, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

Що стосується апеляційних вимог представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , то колегія суддів враховує наступне.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме - можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

При цьому, за змістом вище вказаної норми закону, бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у нездійсненні певної процесуальної дії має місце у таких випадках: коли слідчий чи прокурор наділені обов`язком вчиняти певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом передбачено, що оскарженню в порядку ст. 303 КПК України підлягає не будь-яка бездіяльність слідчого чи прокурора, а лише та, яка полягає у нездійсненні певних процесуальних дій, строк виконання яких чітко визначений КПК України. Зокрема, за змістом ст. 220 та ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, пов`язана з не розглядом заявлених клопотань, є предметом оскарження в суді.

Також, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дії чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою, в якій просив зобов`язати слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області витребувати з архіву Управління Держгеокадастру у Київській області наступні документи:

- державний акт на право приватної власності на землю від 04 лютого 1999 року ІІ-КВ № 015488 на земельну ділянку площею 0.082 га, за адресою: АДРЕСА_1 , виданий Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради громадянину ОСОБА_9 , який зареєстровано в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 137;

- державний акт на право приватної власності на землю від 28 березня 2002 року ІІ-КВ № 085284 на земельну ділянку площею 0.0804 га за тією ж адресою: АДРЕСА_1 , виданий Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради громадянину ОСОБА_10 , який зареєстровано в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 2053;

- всю проектну документацію земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування таких вимог адвокат ОСОБА_5 у своїй скарзі заначив, що в провадженні СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження № 0002590 від 22.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в рамках якого ОСОБА_6 визнано потерпілим.

01.02.2024 року потерпілий ОСОБА_6 звернувся до слідчого з клопотанням, в порядку ст. 220 КПК України, про витребування вищевказаних документів. На подане клопотання слідчий СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ніяк не відреагував і відповіді на клопотання не має, у зв`язку з чим і подано скаргу.

Отже, зміст скарги адвоката ОСОБА_5 дає підстави вважати, що ним оскаржується бездіяльність, яка виходить за межі положень ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки ті дії, які, на думку останнього мав вчинити слідчий СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області і не вчинив, не визначені чинним КПК України та не мають строку виконання.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про те, що фактично ним подана скарга на недотримання слідчим вимог ст. 220 КПК України не заслуговують на увагу, адже суперечать змісту вимог його скарги, в якій питання про зобов`язання слідчого розглянути відповідне клопотання ОСОБА_6 від 01.02.2024 року у строки та в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, не ставилось.

При цьому слід зазначити, що сам факт не розгляду слідчим поданого клопотання може бути предметом окремого самостійного оскарження, а саме, як нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений кримінальним процесуальним кодексом строк (недотримання вимог ст. 220 КПК України), що ніяким чином не пов`язується з вирішенням питання про зобов`язання вчинити дії саме по суті порушених у такому клопотанні вимог.

Поряд з цим слід також вказати, що, відповідно до положень ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Також слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Порядок збирання доказів у кримінальному провадженні регламентовано у ст. 93 КПК України, та нею визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

А відтак, такі вимоги скарги представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про зобов`язання слідчого витребувати відповідні документи виходять за межі повноважень слідчого судді, адже є виключною компетенцією слідчого, і при вирішенні їх слідчим суддею матимуть наслідком втручання в діяльність слідчого, щодо чого законом встановлена пряма заборона.

Поряд з цим, на противагу викладеним в апеляційній скарзі твердженням, відсутні підстави вважати, що представником ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_5 подана скарга на постанову слідчого про відмову в задоволенні відповідного клопотання, оскільки такі не лише суперечать змісту вимог його скарги, в якій питання про скасування відповідного рішення слідчого не ставилось, але й викладеним у ній доводам, що слідчий на подане клопотання ніяк не відреагував та відповіді на клопотання потерпілого не має.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчим суддею суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , постановлено з дотриманням положень ст.ст. 303, 304 КПК України, а тому відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2024 року та задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 .

Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що в оскаржуваній ухвалі від 09.02.2024 року слідчим суддею допущена описка в суб`єкті оскарження, а саме зазначено «адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 замість «адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 », що в цілому не впливає на зміст прийнятого рішення та може бути виправлено в порядку ст. 379 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3