1Справа № 335/3202/24 1-кп/335/566/2024
ВИРОК
04 квітня 2024 року м.Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рубанівка, Великолепетиського району, Херсонської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який малолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
- обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України, -
07.03.2024 приблизно в денний час доби, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зберігав при собі особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», обіг якої заборонено, масою 0,3076 г, (в перерахунку на основу), тим самим придбав та почав зберігати наркотичний засіб.
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі придбаний наркотичний засіб, почав залишати вищевказане місце, але через декілька метрів був зупинений працівниками поліції.
В подальшому, в ході проведення огляду місця події, в період часу з 12 години 09 хвилин до 12 години 30 хвилин 07.03.2024, останній добровільно видав особливо небезпечну психотропну речовину, яка відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-24/4911-НЗПРАП від 14.03.2024 містять особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», обіг якого заборонено, масою 0,3076 г, (в перерахунку на основу).
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 а, ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.
21 березня 2024 року між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.309 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням та покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, які роз`яснені ОСОБА_4 .
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла вищезазначена угода.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити вказану угоду укладену між ним та прокурором і призначити узгоджену в ній вид і міру покарання.
При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого та просив затвердити вказану угоду укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити узгоджену в ній вид і міру покарання.
Прокурор у судовому засіданні вказав, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, а тому просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді вид і міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.
Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження відносно нього.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що прокурор цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами вид та міру покарання.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведена судова хімічна експертиза за експертною спеціальністю - дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, висновок експерта № СЕ-19/108-24/4911-НЗПРАП від 14.03.2024 року, який покладено в основу обвинувачення, а тому процесуальні витрати в сумі 1 514 грн. 56 коп. на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21.03.2024 покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.
- один полімерний сейф пакет №4150128 в якому знаходиться об`єкт дослідження масою 0,4160 г (під час проведення експертизи використано 0,0300 г об`єкта дослідження; містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP») з первинним упакуванням, переданий на зберігання до камери схову Відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити;
Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1