ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1223/24 Справа № 204/5632/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в режимі відеоконференції:

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_7 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 червня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000540 від 31 травня 2024 року, щодо

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт.Юріївка

Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 червня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 , та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 04 серпня 2024 рокуіз визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3028000 гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та під час судового засідання було встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків чи інших осіб у вказаному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. На переконання слідчого судді запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи положення ч.4 ст.182 КПК України та майновий стан особи підозрюваного, до нього слід застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, в 1000 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що буде достатнім для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що з матеріалів справи вбачається грубе порушення правил підслідності, оскільки СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області не здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а є лише номінальним органом, який обрано для зміни підсудності та направлення справи до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, а фактично слідство здійснює ГУНП в Дніпропетровській області, юрисдикція якого відноситься до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська. Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що повідомлена підозра є необґрунтованою, оскільки протягом двох місяців ОСОБА_9 було повідомлено три підозри, які складені на підставі одних і тих самих матеріалів кримінального провадження. Вказує на те, що повідомлена підозра базується на доказах, які є недопустимими та не містить викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , без зазначення часу, місця їх вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Наголошує на тому, що слідчим суддею не було взято до уваги те, що клопотання слідчого обґрунтовується виключно тяжкістю інкримінованих кримінальних правопорушень, а жодних інших обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, стороною обвинувачення не надано. Акцентує увагу апеляційного суду, що припущень сторони обвинувачення щодо наявності ризиків недостатньо для обрання запобіжного заходу, кожен конкретний ризик має бути доведеним та обґрунтований доказами його існування. Зазначає, що з урахуванням даних про особу підозрюваного, а саме раніше не судимого, має на утриманні доньку, батька, батьків дружини похилого віку, міцні соціальні зв`язки та подяки, до останнього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід. На переконання сторони захисту визначений слідчим суддею розмір застави є безпідставним з огляду на те, що підозрюваний не має значних статків, на все майно підозрюваного накладено арешт ухвалою слідчого судді, наявні боргові зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону не в повній мірі дотримано слідчим суддею.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що в СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000540 від 31 травня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України.

06 червня 2024 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, що виразилося у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене у особливо великих розмірах в умовах воєнного стану; складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих відомостей, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст.17 Закону України«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, всупереч твердженням сторони захисту, підтверджується наведеними в клопотанні слідчого, перевіреними під час судового розгляду слідчим суддею доказами, зокрема: протоколом аудіо, відеоконтролю особи - ОСОБА_12 в його службовому кабінеті; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24 квітня 2024 року; протоколом обшуку від 01 квітня 2024 року за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом обшуку від 01 квітня 2024 року за адресою: АДРЕСА_4 ; документами, вилученими під час проведених обшуків; протоколом тимчасового доступу до документів в АТ ПУМБ від 30 травня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 30 квітня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 30 квітня 2024 року; протоколом огляду документів від 31 травня 2024 року; протоколом огляду речей від 31 травня 2024 року, а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри за ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

Водночас посилання сторони захисту щодо недопустимості доказів, долучених до клопотання для підтвердження обґрунтованості підозри, є неспроможними, так як вони не свідчать про незаконність судового рішення, оскільки на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатність для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є неспроможними.

Однак, на переконання апеляційного суду, стороною обвинувачення не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу та недостатність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з огляду на наступне.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що 02 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК, а 06 травня 2024 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

06 травня 2024 року постановою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження виділено із кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000412 від 31 липня 2023 року, матеріали відносно невстановлених осіб, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України в окреме кримінальне провадження за №0000456.

31 травня 2024 року з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000412 від 31 липня 2023 року, матеріали відносно посадових осіб Тернівської міської ради та КП ТЖКП, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, виділено в окреме кримінальне провадження за №0000540.

А вже 06 червня 2024 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, в рамках кримінального провадження за №0000540, які були ним вчинені в період часу з 02 лютого 2023 року по 10 лютого 2023 року.

07 травня 2024 року за результатами апеляційного розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження №0000412 від 31 липня 2023 рокубуло обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування та альтернативою внесення застави у розмірі 3000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 9 084 000,00 грн, скасовано та постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого задоволено частково та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000412 від 31 липня 2023 року, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 травня 2024 року, та альтернативою внесення застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400,00 грн.

Та в цей же день після прийняття рішення Дніпровським апеляційним судом ОСОБА_9 на депозитний рахунок суду було внесено визначений розмір застави у сумі 908 400,00 грн, що підтверджується довідкою начальника відділу головного бухгалтера Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_16 від 08 травня 2024 року №04.2-33/190/2024.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Разом з тим, всупереч вимогам закону підозрюваного ОСОБА_9 не було негайно звільнено з-під варти після внесення застави, визначеної ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 травня 2024 року в рамках кримінального провадження №0000412 від 31 липня 2023 року, а доставлено в кайданках до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000456, що вбачається із ухвали Дніпровського апеляційного суду від 19 червня 2024 року, якою було скасовано ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК, в рамках кримінального провадження №0000456, та зобов`язано підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду.

При цьому, в подальшому підозрюваного ОСОБА_9 знову не було звільнено з-під варти, а доставлено до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000540.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 червня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 , та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 04 серпня 2024 рокуіз визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3028000 гривень.

В обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження №0000540сторона обвинувачення, зокрема, посилалася на наявність існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків чи інших осіб у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, які є тотожні ризикам та їх обґрунтуванню, вказаним у клопотанні про обрання запобіжного заходу в рамках кримінального провадження №0000412.

Викладене, на думку апеляційного суду, свідчить про те, що у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не доведено наявність існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вони повністю нівелюються встановленими апеляційним судом в рамках кримінального провадження №0000412 від 31 липня 2023 року ідентичними ризиками.

З огляду на встановлені обставини апеляційний суд констатує, що сторона обвинувачення під час проведення досудового розслідування в рамках основного кримінального провадження №0000412 від 31 липня 2023 року та до ухвалення судових рішень, як слідчим суддею місцевого суду, так і апеляційним судом, про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, достеменно знала про факт вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, однак, всупереч вимогам закону, не повідомила йому про зміну раніше повідомленої підозри в рамках основного кримінального провадження №0000412 від 31 липня 2023 року, не дотрималася порядку, передбаченого ст.200 КПК щодо звернення до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу, а з метою процесуального тиску та все ж обрання стосовно ОСОБА_9 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прийняла рішення про штучне виділення матеріалів із основного кримінального провадження №0000412 у кримінальні провадження №0000456 та №0000540 за фактом вчинення підозрюваним ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК, у такий спосіб фактично позбавивши ОСОБА_9 процесуальної можливості виконувати покладені на нього ухвалою апеляційного суду обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК, після внесення застави.

Вказані обставини свідчать про зловживання стороною обвинувачення своїми процесуальними правами та системність штучного виділення нею матеріалів з основного кримінального провадження №0000412 від 31 липня 2024 року, в нові кримінальні провадження щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, які були вчинені ним в один період часу та в обґрунтування яких покладені одні й ті ж самі докази, а саме: протоколи проведення НСРД, протоколи обшуку, огляду речей, документів та допиту свідків.

Апеляційний суд також вважає обґрунтованими посилання сторони захисту щодо вчинення стороною обвинувачення маніпулятивних дій із визначенням підслідності в рамках даного кримінального провадження, оскільки в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які рішення процесуального керівника у кримінальному провадженні щодо визначення підслідності провадження досудового розслідування за СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

За приписами ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 червня 2024 року підлягає скасуванню на підставі п.2 ч.1 ст.409 та п.1 ч.1 ст.411 КПК, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, з постановленням апеляційним судом на підставі п.2 ч.3 ст.407 КПК України нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, в рамках кримінального провадження №0000540 від 31 травня 2024 року, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника ОСОБА_17 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України в рамках кримінального провадження №0000540 від 31 травня 2024 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4