Справа № 626/754/24
Провадження № 1-кп/626/146/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого -судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красноградського районноного суду матеріали кримінального провадження № 0000095 по обвинуваченню ОСОБА_3 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Білий Колодязь Вовчанського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який має середню освіту, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого Вовчанським районним судом Харківської області: 06.04.2015 за ч. 2 ст. 263 КК України до штрафу в розмірі 510 грн., 21.06.2017 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.185 до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільненого з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 16.04.2018 за ч. 3 ст.185, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2023 року ОСОБА_3 приблизно о 19-й годині 30 хвилин знаходився поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 . Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", з корисливих мотивів та повторно, шляхом зриву петель з дверей проник до будинку. Після цього ОСОБА_3 виявив і викрав тепловентилятор HILTON моделі HL41931, що коштував 664 грн., електрочайник Tefal Justin ВF5601 , за ціною 800 грн., машинку для стрижки Philips моделі НС3400, за ціною 660 грн. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 збитки на 2124 грн. Викраденим обвинувачений розпорядився на власний розсуд, цивільний позов не заявлений.

16 січня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 , після 14-ї години з прямим умислом, спрямованим на незаконне проникнення до іншого володіння особи, відчинивши двері зайшов до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 .

У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_3 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 162 КК України визнав повністю. В своїх поясненнях не оспорював факти викладені в обвинувальному акті. Просив суворо його не карати, врахувати, що перебував у тяжкому матеріальному становищі під час вчинення злочинів, розкаявся у скоєному.

Суд, відповідно до ч.3ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 01 грудня 2023 року умисно, таємно, із корисливих спонукань в умовах воєнного стану, повторно та з проникненням у житло, скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ці дії необхідно кваліфікувати за ч.4ст.185 КК України. Дії ОСОБА_3 16 січня 2024 кваліфіковані за ч.1ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.4 ст. 185 КК України є тяжким, а кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.162 КК України є кримінальним проступком.

Враховуються дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_3 був раніше засудженим, на диспансерному обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, щиро розкаюється у скоєному.

Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом"якшують покарання, згідно зіст.66 КК України, суд вважає те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, критично ставиться до своєї протиправної поведінки. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлені.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 ст.50 КК України,відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги вказані обставини в сукупності зі ставленням ОСОБА_3 до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення останньому основного покарання в межах санкцій ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України із застосування ст.70, ст.72 КК України. Таке покарання, на переконання суду, необхідне для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому, суд вважає доцільним призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з застосуванням ст.72 КК України.

Суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, і відповідно до ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.381-382, ст. ст.368-371,373-374,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст.162 КК України покарання у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ст. 70, 72 КК України, за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 , від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі - вважати повернутими законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім - надіслати поштою.

Суддя