Справа № 204/6427/24
Провадження № 1-кс/204/1772/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області капітана юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000272 від 08.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області капітана юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000272 від 08.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000272 від 08.03.2024 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 332 КК України. Так, громадяни України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, здійснюють злочинну діяльність, спрямовану на перешкоджання законній діяльності військових формувань України, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовим підрозділам Збройних Сил України, в умовах та у період дії в Україні особливого періоду (воєнного стану), шляхом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, що забезпечує ухилення військовозобов`язаними громадянами України та військовослужбовцями Сил оборони України від військової служби, шляхом оформлення відповідних документів, які дають правові підстави для припинення та уникнення військової служби та надають можливість військовослужбовцям здійснити виїзд за кордон в умовах воєнного стану. При цьому, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 достовірно усвідомлюють та розуміють, що на теперішній час в України запроваджено воєнний стан, та Силами оборони України проводяться заходи надання відсічі ворогу. При цьому, злочинна діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спрямована на перешкоджання здійсненню підрозділами Збройних сил України та інших військових формувань усіх заходів щодо забезпечення державного суверенітету, конституційного ладу та територіальної цілісності Держави, шляхом здійснення організації незаконного переплавлення осіб через державний кордон України, діючи за попередньою змовою. Надання протиправної можливості діючим військовослужбовцям ухилитися від військової служби та організація їх незаконного виїзду через державний кордон України, призводить до не комплектування особового складу у відповідних підрозділах Збройних Силах України та інших військових формувань, підриває заходи Держави щодо безперебійного забезпечення особовим складом підрозділів Сил оборони України та у свою чергу, погіршує стан виконання військових завдань та рішень військовими підрозділами, забезпечує можливість уникнути військовозобов`язаними призову на військову службу. Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи з єдиним спільним злочинним умислом, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, здійснюють діяльність спрямовану на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, шляхом незаконного переправлення осіб через державний кордон України. Вищевказана схема ухилення від призову на військову службу по мобілізації на особливий період та від військової служби загалом здійснюється двома злочинними способами шляхом перетину державного кордону. Перший спосіб полягає у наступному. Зацікавлений військовозобов`язаний громадянин України та військовослужбовець Сил оборони України, який має бажання безповоротно виїхати до країн Європейського Союзу (далі - зацікавлений громадянин), залізничним шляхом здійснює виїзд з м. Дніпро до м. Ужгород або Мукачево, де його зустрічає відповідальна за перетин державного кордону особа (далі відповідальна особа), яка розміщує зацікавленого громадянина в безпечному від представників ІНФОРМАЦІЯ_4 місці, а саме: хостел, готель, квартира тощо. Через деякий проміжок часу відповідальні особи надають зацікавленому громадянину вказівки щодо конкретного маршруту переміщення через державний кордон України. Оплата такої послуги здійснюється в два етапи, а саме: завдаток у розмірі 3000 (трьох тисяч) доларів США передається ОСОБА_5 в м. Дніпро; друга частина безпосередньо перед перетином державного кордону провіднику у розмірі 9000 (дев`яти тисяч) доларів США. Після цього, провідник вказує зацікавленому громадянину напрямок та місце безперешкодного перетину кордону, в якому його зустрічають громадяни іноземної держави та розміщують в тимчасовому пункті фільтрації. Приблизно через 3-4 доби зацікавленому громадянину проставляють відповідні відмітки в закордонному паспорті, після чого останній може вільно переміщатись по території країн Європейського Союзу та інших держав. Другий спосіб полягає у наступному. Зацікавлений громадянин повідомляє ОСОБА_5 свої персональні дані, а також дані на особистий автомобільний транспортний засіб, для виготовлення відповідних документів, які надають останньому можливість уникнути призову на військову службу по мобілізації або проходження військової служби в ЗС України та інших військових формуваннях, а саме забезпечать безперешкодний перетин державного кордону України на автотранспорті. Оплату за дану послугу ОСОБА_5 отримує двома етапами: перший на стадії підготовки документів у розмірі завдатку 7000 (сім тисяч) доларів США, та другий безпосередньо перед перетином державного кордону відповідній особі, заздалегідь визначеній ОСОБА_5 , у розмірі від 9000 (дев`яти тисяч) доларів США. Документи оформлюються як волонтера, який здійснює перевезення вантажів для потреб ЗСУ та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, гуманітарних та медичних вантажів. Відповідно до протиправної схеми відомості про зацікавленого громадянина вносяться до інформаційної системи «ШЛЯХ». Виготовлення документів триває близько від двох до чотирьох тижнів. Потім громадянину надається відповідний скріншот або QR-код, з використанням якого останній завантажує дозвіл на виїзд за кордон в програмний додаток «Дія» та надалі пред`являє в пункті перетину державного кордону. Також, громадянину за 2 дні до перетину державного кордону повідомляють, на якому саме пункті перетину державного кордону йому необхідно здійснити виїзд. Крім цього, ОСОБА_5 повідомляє зацікавленому громадянину контактні дані відповідної особи, що знаходиться в прикордонній території та забезпечує організацію перетину державного кордону України, а саме повідомляє останньому конкретний час та місце здійснення перетину та надає останньому допомогу у здійсненні виїзду за межі України. Під час проїзду відповідного пункту пропуску зацікавлений громадянин повинен повідомити отримане від ОСОБА_5 або від відповідної особи кодове слово, т.зв «пароль», що забезпечить йому швидке оформлення документів на пункті пропуску та безперешкодний в`їзд на територію країн Європейського Союзу. Вказана злочинна схема організована в пунктах перетину державного кордону в західній частині України, зокрема в районі населеного пункту

АДРЕСА_1 . 18.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у чиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що засновниками та кінцевими бенефіціарними власниками ТОВ "ГАРАНТСТРОЙГРУПП" (, АДРЕСА_2 ) є ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ), розмір частки засновника у статутному капіталі 50 грн. (50%). Так, кінцеві бенефіціарні власники ОСОБА_7 . ОСОБА_5 щодо ТОВ «ГАРАНТСТРОЙГРУПП» () мають тип бенефіціарного володіння: прямий вирішальний вплив. Згідно вказаного витягу підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є одним із засновників ТОВ «ГАРАНТСТРОЙГРУПП» (), що має відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу, що складає 50%. Встановлено, що для здійснення фінансово-господарської діяльності

ТОВ «ГАРАНТСТРОЙГРУПП» () використовує наступні банківські рахунки: - НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ "ПриватБанк", (МФО 305299), валюта українська гривня, код валюти 980. Враховуючи викладене грошові кошти, які перебувають на вищевказаних рахунках відкритих ТОВ «ГАРАНТСТРОЙГРУПП» () фактично використовуються одним із кінцевих бенефіціарних власників вказаного підприємства, громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України. Згідно з п.п. 14.1.49. Податкового кодексу України, дивіденди - платіж, що здійснюється юридичною особою, в тому числі емітентом корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів чи інших цінних паперів, на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв`язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку. Для цілей оподаткування до дивідендів прирівнюються також платіж у грошовій чи негрошовій формі, що здійснюється юридичною особою на користь її засновника та/або учасника (учасників) у зв`язку з розподілом чистого прибутку (його частини). Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 у власності якого перебуває 50% ТОВ «ГАРАНТСТРОЙГРУПП» (), має право на отримання девідентів від діяльності вказаного підприємства. Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Згідно санкції ч. 3 ст. 332 КК України передбачає обов`язковий вид додаткового покарання конфіскацію майна. Статтею 9 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Принцип змагальності у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 22 КПК України, полягає у збиранні та поданні до суду речей, документів, інших доказів, тощо. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що санкцією ч. 3 ст. 332 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, а не застосування арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «ГАРАНТСТРОЙГРУПП» (), яким користується один із власників вказаного товариства, а саме підозрюваний ОСОБА_5 , може призвести до їх зникнення, втрати, перетворення та/або відчуження останнім або за його вказівкою іншими особами, у зв`язку з цим виклик у судове засідання ОСОБА_5 може перешкодити кримінальному провадженню. На підставі викладеного вище, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить проводити розгляд справи без повідомлення власника майна відповідно до ч.2 ст.172 КПК України.

Від слідчого надана заяв а, про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.

Згідно зі ст. 5 даної Конвенції, держава Україна зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи;b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом; c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000272 від 08.03.2024 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що засновниками та кінцевими бенефіціарними власниками ТОВ "ГАРАНТСТРОЙГРУПП" (, АДРЕСА_2 ) є ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ), розмір частки засновника у статутному капіталі 50 грн. (50%). Так, кінцеві бенефіціарні власники ОСОБА_7 . ОСОБА_5 щодо ТОВ «ГАРАНТСТРОЙГРУПП» () мають тип бенефіціарного володіння: прямий вирішальний вплив. Згідно вказаного витягу підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є одним із засновників ТОВ «ГАРАНТСТРОЙГРУПП» (), що має відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу, що складає 50%.

18.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у чиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

Також встановлено, що для здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «ГАРАНТСТРОЙГРУПП» () використовує наступні банківські рахунки: - НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ "ПриватБанк", (МФО 305299), валюта українська гривня, код валюти 980.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-6 КК України до юридичних осіб судом можуть бути застосовані такі заходи кримінально-правового характеру, а саме: штраф, конфіскація майна, ліквідація.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.3 ч.2 ст.170 КПК України конфіскація майна як виду покарання.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає обов`язковий вид додаткового покарання-конфіскацію майна. Незастосування арешту на зазначені в клопотанні рахунки, на яких знаходяться грошові кошти, може призвести до їх зникнення, втрати, перетворення та/або відчуження, що позбавить можливості застосування конфіскації.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого та прокурора, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 107, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 376 КПК України, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області капітана юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000272 від 08.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «ГАРАНТСТРОЙГРУПП» (код ), відкритих в АТ КБ "ПриватБанк", (МФО 305299), адреса: м. Київ,вул. Грушевського, буд. 1Д, а саме на: - НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ "ПриватБанк",

(МФО 305299), валюта українська гривня, код валюти 980, заборонивши проведення по вказаних рахунках будь-яких видаткових операцій, окрім сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Зобов`язати службових осіб АТ КБ "ПриватБанк", (МФО 305299), на екземплярі ухвали суду поставити відмітку про дату та час її отримання, а також надати інформацію про залишок коштів на рахунках на дату винесення ухвали.Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1