Справа №760/9919/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000004 від 23.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.201-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000004 від 23.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.201-1 КК України.

У клопотанні поставлене питання про накладення арешту на майно, вилучене 05.03.2024 головним державним інспектором відділу аналітичної роботи управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Житомирської митниці ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 у справі про порушення митниз правих №0076/10100/24 на підставі ст.508, 511 митного кодексу України та протоколу про тимчасове вилучення товарів, а саме:

-пиломатеріали соснові, необрізні, не сортовані за розміром (вироби не мають точних розмірів та однакової форми і ширини) - 24,056 м3. Товщина 60 мм, неоднакову ширину від 70 мм до 290 мм, довжину 1200 мм. Виробник ФОП «ОСОБА_5», код згідно УКТ ЗЕД: НОМЕР_1.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено :

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні поставлене питання про накладення арешту на майно, вилучене 05.03.2024 головним державним інспектором відділу аналітичної роботи управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Житомирської митниці ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 у справі про порушення митниз правих №0076/10100/24 на підставі ст.508, 511 митного кодексу України та протоколу про тимчасове вилучення товарів, а саме:

-пиломатеріали соснові, необрізні, не сортовані за розміром (вироби не мають точних розмірів та однакової форми і ширини) - 24,056 м3. Товщина 60 мм, неоднакову ширину від 70 мм до 290 мм, довжину 1200 мм. Виробник ФОП «ОСОБА_5», код згідно УКТ ЗЕД: НОМЕР_1.

Постановою про визнання речових доказів, заступником керівника відділу детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні вищезазначені пиломатеріали визнано речовим доказом.

Прокурор в обґрунтування клопотання зазначає, що необхідність у арешті майна виникла у зв`язку з необхідністю всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, з метою забезпечення збереження речового доказу, задля запобігання можливості його протиправного використання та відчуження.

Разом з тим, ні в клопотанні прокурора, ні в постанові про визнання речовим доказом, не обґрунтовано, які саме ознаки речових доказів містить вилучене майно, та для доведення яких саме обставин вони будуть використані в даному кримінальному провадженні як речові докази, що позбавляє можливості слідчого суддю перевірити відповідність зазначеного в клопотанні майна критеріям ст. 98 КПК України, а іншої мети клопотання прокурора не містить. Постанова про визнання майна речовим доказом є суто формальною, і в ній не зазначено, яке саме доказове значення для кримінального провадження воно має.

Слідчий суддя звертає увагу, що в рамках кримінального провадження № 0000004 від 23.04.2024 досліджуються обставини переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів або пиломатеріалів цінних та рідкісних порід дерев, лісоматеріалів необроблених, а також інших лісоматеріалів заборонених до вивозу за межі митної території України, в особливо великих розмірах, зокрема, заявлення 22 лютого 2024 року на території митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці ФОП ОСОБА_5 до митного оформлення товару за кодом 4407 згідно УКТ ЗЕД, хоча дані лісоматеріали підпадають до товарної позиції 4403 УКТ ЗЕД, які заборонені до вивозу за межі території України.

Натомість, матеріали клопотання не містять будь-яких відомостей на підтвердження існування такої невідповідності переміщуваних ФОП ОСОБА_5 товарів заявленому коду УКТ ЗЕД, як і того, що дані товари підпадають під іншу товарну позицію УКТ ЗЕД.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За таких обставин, оскільки клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його особі, яка його подала на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000004 від 23.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.201-1 КК України, повернути особі, яка його подала та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1