ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/111/24 Справа № 711/2151/24Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2024 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді санітарного інструктора 3 взводу охорони, 4 роти охорони, 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 22.04.2024 включно,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2024 року старший слідчий в особливо важливих справах - криміналіст відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_10 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначав, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000032 від 21.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, в якому підозрюваним є ОСОБА_7 .

23.01.2024 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.03.2024 включно.

В обгрунтування необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказував, що наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобігання ризикам та належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Придніпровськоо районного суду м. Черкаси від 18 березня 2024 року клопотання слідчого задоволено та продовжено підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.04.2024.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що наявність обгрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України дають достатні для продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної поведінки підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід, враховуючи неправильну кваліфікацію дій та всі характеризуючі дані особи підозрюваного.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що вказані в клопотанні слідчого ризики суттєво зменшились та органом досудового розслідування не здобуто жодного доказу на підтвердження закінченого замаху на умисне вбивство особи.

Захисник наголошує на тому, що дії підозрюваного невірно кваліфіковані, оскільки ОСОБА_7 не мав наміру на вбивство потерпілого, та його дії повинні кваліфікуватись за ст. 124 КК України.

Вважає, що клопотання слідчого не містить жодного доказу на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Звертає увагу колегії суддів на те, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше, правова кваліфікація його дій є невірною, а тому продовження строку подальшого перебування його під вартою, лише за наявності обґрунтованості підозри, є незаконним.

Заслухавши доповідь судді, міркування захисника та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні за наведених у ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи тим, що ухвала є законна та обґрунтована, перевіривши матеріали справи, ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Так, за матеріалами клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 04.04.2022 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу, здійснено призов ОСОБА_7 на військову службу під час мобілізації та направлено для подальшого її проходження до військової частини НОМЕР_2 , де останнього призначено на посаду стрільця, після чого останній проходив військову службу в різних підрозділах Збройних Сил України.

05.07.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №30 PC ОСОБА_7 призначено на посаду санітарного інструктора 3 взводу охорони 4 роти охорони 3 батальйону охорони.

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992, з моменту призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_7 набув статусу військовослужбовця і у подальшому почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24.03.1999 та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

В цій же військовій частині проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира відділення 3 взводу охорони 4 роти охорони військової частини НОМЕР_2 у військовому звані «молодший сержант» ОСОБА_11

21.01.2024 о 20 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні тимчасового місцезнаходження підрозділу за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_11 , маючи умисел спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, а саме: ОСОБА_11 , усвідомлюючи власні дії та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, схопив кухонний ніж та тримаючи його в правій руці, наніс один удар в область шиї з лівої сторони потерпілому, чим відповідно до довідки виданої КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» Корсунь-Шевченківської міської ради від 22.01.2024 спричинив ОСОБА_11 ушкодження у вигляді відкритої рани з ушкодженням глотки та шийного відділу стравоходу та геморагічного шоку III ступеню, які носять ознаки небезпеки для життя в момент заподіяння та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, тобто виконав усі дії, які ОСОБА_7 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме для позбавлення ОСОБА_11 життя, проте потерпілого було доставлено до лікарні, де йому надали необхідну медичну допомогу.

21.01.2024 о 22 годині 15 хвилин ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України та 22.01.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.01.2024 до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.03.2024.

Постановою керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_12 від 13.03.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 22.04.2024.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, на думку колегії суддів, правильно встановив, що наведені у клопотанні обставини, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, що підтверджується доказами, долученими органом досудового розслідування.

При цьому, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, колегія суддів враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Як вбачається з матеріалів справи, у даному кримінальному провадженні наявні достатні дані, які в сукупності свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

З огляду на наведене, колегія суддів критично оцінює доводи захисника щодо неправильності кваліфікації дій підозрюваного. Перекваліфікації дій ОСОБА_7 з ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України на ст. 124 КК України, ознаки якої, на переконання захисника, вбачаються в діях підозрюваного, на час розгляду справи немає.

Крім того, на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя позбавлений можливості надавати оцінку доказам з точки зору правильності кваліфікації дій підозрюваного, а лише на підставі сукупності фактичних даних може зробити висновок про причетність особи до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Слідчим суддею враховано необхідність проведення в кримінальному провадженні органом досудового розслідування ряду додаткових слідчих (процесуальних) дій, що мають важливе значення для кримінального провадження, а також неможливість здійснити ці дії раніше та строку, необхідного для їх проведення.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження існування вказаних ризиків, які не зменшилися, з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому, у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідка, а також можливість продовжити дане кримінальне правопорушення, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, доводи захисника про недоведеність ризиків є безпідставними.

Наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного.

Дане судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні та завдання кримінального провадження виправдовують такий рівень втручання у права підозрюваного.

Крім того, слідчим у поданому клопотанні зазначено, що слідством не виконано всі необхідні й можливі слідчі та процесуальні дії, спрямовані на забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення.

Згідно з положенням ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого щодо ОСОБА_7 та порушення прав останнього колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає продовження строку тримання під вартою необхідним та таким, що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому, на даний час, не вбачає підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді і застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись статтями 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2024 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою до 22.04.2024 без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4