Справа № 304/1122/24 Провадження № 1-кс/304/438/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000056 від 15 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

прокурор звернулася до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000056 від 15 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на рахунок банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, шляхом заборони відчуження та користування грошовими коштами, що знаходяться на вказаному рахунку. Клопотання мотивує тим, що Перечинським відділом Ужгородської окружної прокуратури відповідно до вимог КПК України здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення слідчим відділом відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, під час якого встановлено, що 14 лютого 2024 року до чергової частини відділення поліції № 1 надійшов протокол прийняття заяви від ОСОБА_4 , яка просить прийняти міри до невстановленої особи, яка 13 лютого 2024 року о 18.20 год зателефонувала їй з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 та, представившись працівником банку, повідомила про те, що на потерпілу оформлено кредит і щоб такий погасити, їй необхідно завантажити програму «Quick Sup port», після чого надати код доступу та авторизуватись у « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; за наслідками таких дій потерпілої з банківської картки ПриватБанку НОМЕР_3 було перераховано грошові кошти у сумі 75 375 грн на картку іншого банку. Прокурор також вказує, що на виконання доручення слідчого надійшов рапорт інспектора відділу протидії кіберзлочинам у Закарпатській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України про те, що проведеними заходами встановлено, що 13 лютого 2024 року з карткового рахунку ОСОБА_4 № НОМЕР_3 було здійснено три грошові перекази на загальну суму 75 375 грн, а саме о 18.29, 18.30 та 18.31 год по 25 125 грн, які перераховано на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Ощадбанк». Відтак прокурор вважає за необхідне накласти арешт на вказаний банківський рахунок, оскільки є реальна загроза відчуження грошових коштів, які незаконно привласнені шахрайським шляхом та є предметом злочину, а тому посилаючись на положення п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, просить клопотання задовольнити.

Ініціатор клопотання у судове засідання не з`явилася, одночасно з клопотанням подала заяву про розгляд такого за її відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відомості, необхідні для судового виклику власника майна у клопотанні відсутні, а тому слідчий суддя розглядає таке без повідомлення такого.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані ініціатором клопотання матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, прийшов до такого висновку.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів клопотання видно, що 14 лютого 2024 року дізнавачем СД відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 складено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, за яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомила, що 13 лютого 2024 року о 18.20 год їй зателефонували з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 та, представившись працівниками банку, повідомили про те, що на потерпілу оформлено кредит і щоб такий погасити, їй необхідно завантажити програму «Quick Support», після чого надати код доступу та авторизуватись у « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; за наслідками таких дій потерпілої з банківської картки ПриватБанку НОМЕР_3 було перераховано грошові кошти у сумі 75 375 грн на картку іншого банку.

П`ятнадцятого лютого 2024 року за вказаним фактом було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000056 від 15 лютого 2024 року.

Того ж дня ОСОБА_4 було допитано в якості потерпілої та детально встановлено обставини події кримінального правопорушення.

Окрім цього матеріали клопотання містять доручення слідчого у провадженні від 19 лютого 2024 року, на виконання якого 07 березня 2024 року відділом протидії кіберзлочинам в Закарпатській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України встановлено, що з карткового рахунку заявника № НОМЕР_3 було здійснено переказ коштів 13 лютого 2024 року трьома транзакціями сумами 25 125 грн о 18.29, 18.30 та 18.31 год на картковий рахунок № НОМЕР_1 , що відкритий у АТ «Ощадбанк».

Частиною 6 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч. 8 ст. 170 КПК).

Арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У даному випадку слідчий суддя вважає, що встановлено достатньо підстав для накладення арешту на таке майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

З накладенням арешту можливість особи розпоряджатись відповідним майном на власний розсуд та відчужувати його на користь третіх осіб втрачається. Отже у такий спосіб, може бути виконане завдання арешту майна, а саме запобігання можливості його відчуження.

За таких умов заявлені прокурором підстави арешту є виправданими, а переслідувані цілі можуть бути досягнуті через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Керуючись ст. 36, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000056 від 15 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківській картці АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , заборонивши розпорядження та користування такими коштами.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно із ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1