Справа № 522/7729/24
Провадження №1-кс/522/2941/24
УХВАЛА

24 травня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000433 від 23.11.2023 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся старший слідчий СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_6 , з клопотанням, погодженим прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що СВ Управління Служби безпеки України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000433 від 23.11.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в травні 2014 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), громадянин України ОСОБА_5 , будучи невдоволеним подіями на «Майдані» у м. Києві, зміною керівництва держави, а також трагічними подіями, які стались на площі Куликове поле в м. Одесі внаслідок масових заворушень 02.05.2014, сформував свою антидержавницьку позицію, яка виразилась у підтримці ідеї створення на території Донецької, Луганської, Харківської, Дніпропетровської, Запорізької, Миколаївської та Одеської областей, а також АР Крим суверенної держави «Новороссия».

У подальшому, в цей же період, ОСОБА_5 , підшукуючи однодумців та бажаючи привернення уваги громадськості до своїх політичних поглядів разом з іншими учасниками неформального руху «Куликове поле» увійшли в контакт та домовились з представниками інформаційних агентств « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що підтримують анексію українських територій російською федерацією про сумісну діяльність на шкоду державним інтересам та національній безпеці України.

Згідно з досягнутою домовленістю ОСОБА_5 , виступаючи комунікатором з представниками інформаційних агентств, що підтримують анексію українських територій російською федерацією, після отримання публікацій та їх редагування, підшукував оптимальні шляхи їх передачі для розміщення у відкритому доступі, після чого з власними коментарями пересилав зазначені публікації на електронну поштову скриньку головного редактора так званого «Центрального информагентства Новороссии» ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та журналісту сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Так, 01.06.2014 ОСОБА_5 , знаходячись у невстановленому місці, діючи за попередньою змовою групою осіб з прямим умислом проти основ національної безпеки України, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, спрямованих на посягання на територіальну цілісність і недоторканість України та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого Конституцією України порядку зміни меж території або державного кордону України, о 14 год. 07 хв. скерував з власної електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_5 », якою користувалась журналіст сайту «https://novorus.info» ОСОБА_10 , для подальшого поширення через мережу інтернет статтю «Родину не выбирают или неискоренимая психология», що містить заклик до мешканців м. Одеси щодо приєднання до рф, та містить ознаки заклику до зміни меж території, державного кордону України.

03.06.2014 о 03 год. 36 хв. ОСОБА_10 повідомила ОСОБА_5 про публікацію зазначеної статті на сайті «https://novorus.info» за посиланням: «ОСОБА_11 », шляхом надсиланням відповідного електронного листа на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Вказана стаття опублікована для загальнодоступного перегляду необмеженим колом користувачів мережі Інтернет.

Також, 28.07.2014, о 04 год. 00 хв. згадана публікація розміщена учасниками злочинної змови на інформаційному ресурсі «ІНФОРМАЦІЯ_3 », за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_7 » для загальнодоступного перегляду необмеженим колом користувачів мережі Інтернет.

Окрім того, 01.07.2014, продовжуючи свою злочинну діяльність на шкоду державній безпеці України, ОСОБА_5 , знаходячись у невстановленому місці, діючи з прямим умислом проти основ національної безпеки України за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, спрямованих на посягання на територіальну цілісність і недоторканість України та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого Конституцією України порядку зміни меж території або державного кордону України, діючи повторно, о 17 год. 08 хв. скерував з власної електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_5 », якою користувалась журналіст сайту «https://novorus.info» ОСОБА_10 , для подальшого поширення через мережу інтернет статтю « ІНФОРМАЦІЯ_8 », яка містила заклик до мешканців м. Одеси та Одеської області, яке відображало ідею вийти зі складу України міста Одеси та увійти до складу рф, а також є виказуванням автором підтримки, згоди стосовно заклику-гасла про існування на території України неіснуючого територіального утворення «Новороссия», створення якого призведе до зміни меж території, державного кордону України.

Надалі 03.07.2014 о 04 год. 00 хв. згадана публікація розміщена учасниками злочинної змови на інформаційному ресурсі« ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

У зв`язку з викладеними обставинами громадянин України ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України посягання на територіальну цілісність і недоторканість України, за кваліфікуючими ознаками: розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчиненні повторно за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, упродовж 2013 року, у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників вищого військово-політичного керівництва рф виник злочинний умисел, направлений на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які були розцінені представниками влади і збройних сил рф як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам рф, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору (НАТО) з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту рф на території України в АДРЕСА_2 .

Свою злочинну мету співучасники з числа військово-політичного керівництва рф, представників влади та зс рф вирішили досягти шляхом розв`язання та ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців зс рф, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АДРЕСА_2 , а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та рф, створення і фінансування не передбачених законом збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вказані особи усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної цілісності України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, загибелі великої кількості людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території рф службові особи генерального штабу зс рф (далі гш зс рф), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб зс рф, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося досягнення військово-політичних цілей рф, які, на думку співучасників, були прямо пов`язані з необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АДРЕСА_2 та південно-східних регіонів України та, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Ураховуючи, що Донецька та Луганська області України мали військово-стратегічне значення для представників влади та зс рф серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, для ефективної реалізації плану представниками влади рф вирішено створити та озброїти іррегулярні незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців.

Відтак всупереч міжнародному правопорядку, з нехтуванням державного суверенітету та територіальної цілісності України, починаючи з 20.02.2014, представниками влади рф і службовими особами зс рф розпочато збройне вторгнення регулярних військ рф на територію України з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та військової окупації території Донецької та Луганської областей.

Так, вказаними особами у березні-квітні 2014 року організовувалися та проводилися антиурядові протестні акції, найбільш масові з яких у Луганській, Донецькій, Харківській, Дніпропетровській, Запорізькій, Миколаївській, Херсонській та Одеській областях, з метою поширення сепаратистської проросійської ідеології та здійснення силового захоплення адміністративних будівель органів державної влади для послідуючої організації незаконних місцевих референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

З метою гарантованого досягнення указаних цілей та створення видимості того, що в Україні триває внутрішній конфлікт, представники влади та зс рф вирішили створити на її території терористичні організації, які поряд із основною функцією здійснення терористичної діяльності, створювали враження діяльності в межах Донецької та Луганської областей опозиційних сил, які нібито від імені та за цілковитої підтримки місцевого населення відстоюють їх право на самовизначення та незалежність, що прямо суперечить Конституції України та нормам міжнародного права.

Так, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та зс рф, 07.04.2014 на території Донецької області України створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»), а 27.04.2014 на території Луганської області України терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують по теперішній час.

27.01.2015 постановою Верховної Ради України № 129-VIII «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» рф визнано державою-агресором, що всебічно підтримує тероризм та блокує діяльність Ради Безпеки ООН, чим ставить під загрозу міжнародний НОМЕР_1 і безпеку, а так звані "ДНР" і "ЛНР" визнані терористичними організаціями.

Незаконні збройні формування у складі терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР» чинять збройний опір Україні у відновленні територіальної цілісності та забезпеченні правопорядку, при цьому учасники політичного блоку вказаних терористичних організацій, за підтримки та сприяння представників влади рф під виглядом органів державної влади, створили окупаційні адміністрації рф, які забезпечують подальшу окупацію та здійснюють управління вказаними територіями на місцевому рівні.

Основними завданнями учасників указаних терористичних організацій є насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом застосування зброї, вчинення терористичних актів здійснення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, загрозу заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Контроль та координація діяльності цих терористичних організацій, як і їх фінансове та матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється представниками влади та зс рф.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 (далі Закон), терористичною групою є група з двох і більше осіб, які об`єдналися з метою здійснення терористичних актів.

У свою чергу терористична діяльність охоплює планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; проходження навчання тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

Само фінансування тероризму представляє собою надання чи збір будь-яких активів прямо чи опосередковано з метою їх використання або усвідомленням можливості того, що їх буде використано повністю або частково для будь-яких цілей окремим терористом чи терористичною групою (організацією); для організації, підготовки або вчинення терористичного акту, втягнення у вчинення терористичного акту, публічних закликів до вчинення терористичного акту, створення терористичної групи (організації), сприяння вчиненню терористичного акту, проходження навчання тероризму, виїзду з України та в`їзду в Україну з терористичною метою, провадження будь-якої іншої терористичної діяльності, а також спроби вчинення таких дій.

ОСОБА_5 , будучи невдоволеним подіями на «Майдані» у м. Києві, зміною керівництва держави, а також трагічними подіями, які стались на площі Куликове поле в м. Одесі внаслідок масових заворушень 02.05.2014, сформував свою антидержавницьку позицію, яка виразилась у підтримці ідеї здійснення супротиву діючій владі шляхом сприяння діяльності терористичної групи чи терористичної організації т.зв. «Л/ДНР» вчинення терористичних актів на території м. Одеси.

Так, в 2015 році, більш точна дата та час досудовим слідством не встановлені, ОСОБА_5 маючи у користуванні аккаунт « ОСОБА_12 » в соціальній мережі «Facebook» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 , та інші невстановлені особи з числа користувачів зазначеної мережі, створили відкриту групу « ІНФОРМАЦІЯ_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_12 . Сам ОСОБА_5 займав позицію адміністратора зазначеної відкритої групи.

Діючи як адміністратор зазначеної вище відкритої групи, а також закритої групи адміністраторів та модераторів згаданої спільноти, особисто розміщував заклики з метою збору коштів на оптичні, тепловізійні приціли та засоби РЕБ терористичним угрупованням т.з. «Л/ДНР», чим сприяв діяльності вказаній терористичній організації.

Зокрема, 08.12.2015 ОСОБА_5 , знаходячись у невстановленому місці, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, спрямованим на сприяння діяльності терористичної організаціїі бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді забезпечення представників терористичної організації для здійснення збройного супротиву силам оборони України, о 01 год. 08 хв. розмістив в закритій групі адміністраторів та модераторів спільноти«Facebook» - « ІНФОРМАЦІЯ_11 » повідомлення з проханням зібрати грошові кошти на тепловізор бойовикам т.зв. «лднр»наступного змісту: «Добрым человеком получены запчасти. Убывают на следующей неделе. Средства для покупки тепловизора до сих пор не собраны. На данный момент имеем 70 тысяч 700 рублей, а надо 116 тысяч.».

При цьому ОСОБА_5 також розмістив відомості щодо перерахування коштів на гаманець «яндекс деньги 72520» та банківську картку «карта сбера НОМЕР_2 ». Окрім того, на запитання іншого адміністратора щодо необхідності розміщення повідомлення о 09 год. 43 хв. ОСОБА_5 відповів «Сами решайте. Я бы поставил, всё-таки нашему снайперу тепловизор очень не помешает… у укропов снабжение то сильно лучше».

Також, 01.09.2021 знаходячись у невстановленому місці, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, спрямованим на сприяння діяльності терористичної організаціїі бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді забезпечення представників терористичної організації для здійснення збройного супротиву силам оборони України, о 18 год. 45 хв. розмістив в закритій групі адміністраторів та модераторів спільноти«Facebook» - « ІНФОРМАЦІЯ_11 » повідомлення з проханням зібрати грошові кошти на рахунок благодійного фонду «Но Пасаран» з метою купівлі оптики, РЕБ «Пищаль-ПРО, тепловізорів на потреби бойовиків т.зв. «Л/ДНР», наступного змісту: «В связи с тем, что дискуссия о том, что делать с БПЛА в боевых условиях, развернутая в свое время коллегами в телеграм-пространстве, зашла в некий смысловой тупик, возникла идея перенести этот благородный спор в практическую область. Для чего предлагается: Правдами и неправдами достать вундервафлю «Пищаль-ПРО» (переносной прибор подавления сигналов управления(РЭБ) малогабаритных БЛА противника),

Передать её бойцам НМ ЛДНР,

Испытать её на хохлах,

Полученный опыт уже анализировать.

Стоимость вундервафли составляет 940000 рублей.

Оператором любезно согласился быть Фонд «Но Пасаран!», известный своей пунктуальностью и честностью. Не соберём нужную сумму деньги пойдут на оптику и тепловизоры для мифических снайперов, которые периодически отправляют в города и веси Хохланда цинковые гробы.

Если у Вас завалялась на чердаке такая штука, Вы хотите передать всю сумму или есть еще какие-то вопросы пишите в ЛС.

Реквизиты фонда тут. В назначении платежа важно не делать НИКАКИХ пометок в стиле: «на убийство хохлов», «на вундервафлю» и т.д. просто писать «Гум.помощьно пасаран».

Тинькофф банк: 448500».

У зв`язку з викладеними обставинами громадянин України ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України створення терористичної групи чи терористичної організації, за кваліфікуючими ознаками: сприяння діяльності терористичної організації.

22.05.2024 о 15 год. 44 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

23.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 обґрунтовується наступними доказами:

- повідомленням ГВ КР УСБУ в Одеській області № 65/1/1/3066 від 08.05.2024;

- повідомленням ГВ КР УСБУ в Одеській області № 65/1/1/3068 від 08.05.2024;

- висновком лінгвістичної експертизи №102/24 від 29.03.2024;

- протоколом обшуку від 22.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- листом ГВ КР УСБУ в Одеській області № 65/1/1/3112 від 13.05.2024;

- листом ГВ КР УСБУ в Одеській області № 65/1/1/8382 від 01.12.2023;

- протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії №65/1/1/762 від 23.01.2024;

- протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії №65/1/1/761 від 19.01.2024;

- протоколом огляду від 03.01.2024 інтернет сайту ІНФОРМАЦІЯ_3

- вилученими в ході обшуку речами;

- іншими матеріалами досудового розслідування.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, що, згідно ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, дозволяє обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На даний час встановлюються свідки, які можуть дати конкретні покази відносно ОСОБА_5 , однак досудове розслідування відносно нього лише розпочато та проводиться збір доказової бази, у зв`язку з чим він має виконувати процесуальні обов`язки, які мають забезпечити об`єктивне та всебічне досудове розслідування в найкоротші строки.

Крім того, необхідно прийняти до уваги, що підвищена суспільна небезпека злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , полягає в тому, що в Україні введено воєнний стан в умовах агресії російської федерації, а останній підозрюється у посяганні на територіальну цілісність і недоторканість України, а також у сприянні діяльності терористичної організації, яка приймає участь у збройному супротиву Силам оборони України, та знаходячись на свободі зможе продовжити співпрацю з представниками рф які здійснюють збройну агресію в умовах воєнного стану.

Також, у разі визнання ОСОБА_5 винним, йому загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, що надає підстави вважати, що він, він усвідомлюючи тяжкість злочину, перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність, чим може зашкодити виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки в ході проведення слідчих дій були залучені поняті та підозрюваному надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних та будучи обізнаним про хід досудового розслідування може незаконно впливати на зазначених свідків, експертів, інших учасників кримінального провадження з метою дачі ними завідомо неправдивих показань/висновків, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.

Зазначені обставини, відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою до обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо з причин, які зазначені вище. Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

У зв`язку з викладеним, слідчим було подано до слідчого судді клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Захисник підозрюваного проти застосування запобіжного заходу заперечував, посилаючись на його необґрунтованість.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Управління Служби безпеки України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000433 від 23.11.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

22.05.2024 о 15 год. 44 хв. в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

23.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 обґрунтовується наступними доказами:

- повідомленням ГВ КР УСБУ в Одеській області № 65/1/1/3066 від 08.05.2024;

- повідомленням ГВ КР УСБУ в Одеській області № 65/1/1/3068 від 08.05.2024;

- висновком лінгвістичної експертизи №102/24 від 29.03.2024;

- протоколом обшуку від 22.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- листом ГВ КР УСБУ в Одеській області № 65/1/1/3112 від 13.05.2024;

- листом ГВ КР УСБУ в Одеській області № 65/1/1/8382 від 01.12.2023;

- протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії №65/1/1/762 від 23.01.2024;

- протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії №65/1/1/761 від 19.01.2024;

- протоколом огляду від 03.01.2024 інтернет сайту ІНФОРМАЦІЯ_3

- вилученими в ході обшуку речами;

- іншими матеріалами досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , будучи підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні, матиме змогу переховуватися від органу досудового розслідування, що призведе до порушення процесуального обов`язку підозрюваного.

Обрання запобіжного заходу надасть змогу запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, що згідно з ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, дозволяє обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та підтверджує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження.

На даний час органом досудового розслідування тільки встановлюються свідки, які можуть дати конкретні покази відносно ОСОБА_5 , досудове розслідування відносно нього лише розпочато та проводиться збір доказової бази, в ході проведення слідчих дій були залучені поняті та підозрюваному надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних, тобто будучи обізнаним про хід досудового розслідування підозрюваний може незаконно впливати на зазначених свідків, експертів, інших учасників кримінального провадження з метою дачі ними завідомо неправдивих показань/висновків, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого та прокурора, що необхідно прийняти до уваги, що підвищена суспільна небезпека злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 полягає в тому, що в Україні введено воєнний стан в умовах агресії російської федерації, а останній підозрюється у посяганні на територіальну цілісність і недоторканість України, а також у сприянні діяльності терористичної організації та знаходячись на свободі зможе продовжити співпрацю з представниками рф, а тому наявні ризики, передбачені п.п. 4-5 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини, відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою до обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо з причин, які зазначені вище. Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Щодо відомостей, отриманих від підозрюваного під час судового засідання про протиправні дії працівників СБУ, слідчий суддя звертає увагу, що згідно з ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Враховуючи викладене та те, що під час судового засідання відсутня можливість достовірно перевірити вказані підозрюваним обставини, слідчий суддя вважає за необхідне доручити:

- територіальному управлінню ДБР у м. Миколаєві, провести перевірку заявлених підозрюваним ОСОБА_5 обставин щодо застосування фізичного насильства до нього з боку працівників СБУ під час затримання у рамках зазначеного кримінального провадження;

- керівнику Одеської обласної прокуратури невідкладно забезпечити проведення судово-медичного обстеження підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000433 від 23.11.2023 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів в межах строку досудового розслідування, а саме до 20.07.2024 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту затримання підозрюваного а саме з 22.05.2024 року.

Розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На підставі ст. 206 КПК України доручити начальнику ДП «Одеський слідчий ізолятор» невідкладно забезпечити проведення судово-медичного обстеження підозрюваного.

Доручити територіальному управлінню ДБР у м. Миколаєві, провести перевірку заявлених підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обставин щодо застосування фізичного насильства до нього з боку працівників СБУ під час затримання в рамках кримінального провадження №0000433 від 23.11.2023 року.

Копії ухвали направити до територіального управління ДБР у м. Миколаєві для виконання, керівнику Одеської обласної прокуратури для контролю.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1