Справа № 308/5344/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання заступника начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000140, відомості про яке 21 лютого 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання заступника начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000140, відомості про яке 21 лютого 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 186 КК України, про накладення арешту на майно, яке належало підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на легковий автомобіль марки «Ford Rangеr» з державними номерними знаками НОМЕР_1 , 2021 року випуску, синього кольору, VIN НОМЕР_2 ; легковий автомобіль марки «Nissan Patrol» з державними номерними знаками НОМЕР_3 , 2006 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_4 ; домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому перереєстроване на інших осіб.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і у ході досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність у забезпеченні збереження належного йому майна, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки потерпілий у кримінальному провадженні заявив цивільний позов. Окрім цього, дане майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки було знаряддям кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, а отже є необхідність у арешті даного майна з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У судове засідання прокурор не з`явився, однак у клопотанні просив провести без виклику учасників процесу та власника майна, розглянувши його у найкоротший термін.

Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Беручи до уваги, що прокурор просить накласти арешт на майно, яке не є тимчасово вилученим, слідчий суддя дійшов висновку, про можливість розгляду клопотання без участі власника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. ч. 6, 8 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

За ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000140, відомості про яке 21.02.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.02.2024, у АДРЕСА_2 , він - ОСОБА_4 , знаходячись на території готельно ресторанного комплексу «New Continent», помітивши, що ОСОБА_5 на своєму легковому автомобілю марки «Lexus GX470» з державними номерними знаками НОМЕР_5 припаркувався на території вказаного закладу, у невстановлений у ході досудового розслідування часі, але не пізніше біля 17 години 40 хвилин, виник умисел на незаконне заволодіння майном потерпілого.

ОСОБА_4 розуміючи, шо без участі третіх осіб він не зможе самостійно реалізувати свій злочинний план, залучив до його реалізації фізичних осіб - сина ОСОБА_6 , який не був обізнаний із злочинними планами ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, діючи з єдиним злочинним умислом щодо незаконного заволодіння майна ОСОБА_5 , доводячи свій єдиний злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння майном ОСОБА_5 до кінця, із залученням сина ОСОБА_6 якому не було відомо про злочинні плани батька, легковими автомобілями позашляховиками марки «BMW X6» з державними номерним знаками НОМЕР_6 та «Ford Ranger» з державними номерними знаками НОМЕР_1 заблокували виїзд легковому автомобілю позашляховику марки «Lexus GX 470» з державними номерними знаками НОМЕР_5 на якому приїхав ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 не зупиняючись на вчиненому, а доводячи свій єдиний злочинний умисел щодо незаконного заволодіння майна ОСОБА_5 , розуміючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, та бажаючи їх настання, о 17 годині 40 хвилин, підійшов з лівого боку до ОСОБА_5 де умисно із застосуванням серії ударів руками по потиличній частині голови потерпілого, у результаті чого завдав ОСОБА_5 фізичний біль та погрозою застосування такого насильства, шляхом ривка, відкрито вирвав з лівої руки у ОСОБА_5 та незаконно заволодів мобільним телефоном марки «Apple Iphone 13 Pro Max 256 GB Graphite», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за № СЕ-19/107/24/3562-ТВ від 03.04.2024 становить 30 782 гривень 00 копійок, який знаходився у чехлі марки «WAVE Leather Edition» вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за № СЕ-19/107/24/3562-ТВ від 03.04.2024 становить 401 гривень 00 копійок, у якому знаходилась сім карта від мобільного оператора «lifecell» з номером мобільного зв`язку № НОМЕР_7 на рахунку якого знаходились грошові кошти у сумі 360 гривень, а у загальному ОСОБА_4 своїми злочинними діями завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 31 543 гривень 00 копійок.

Тільки по приїзду працівників поліції Тячівського РУП ГУНП в Закарпатській області, незаконні дії ОСОБА_4 було припинено та розблоковано виїзд автомобілю позашляховику марки «Lexus GX 470» з державними номерними знаками НОМЕР_5 на якому приїхав ОСОБА_5 автомобілями позашляховиками марки «BMW X6» з державними номерним знаками НОМЕР_6 та «Ford Ranegr» з державними номерними знаками НОМЕР_1 .

Незаконно заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_5 марки «Iphone 13 Pro Max», ОСОБА_4 розпоряджався та користувався ним на власний розсуд до моменту виявлення та вилучення працівниками Тячівського РУП ГУНП в Закарпатській області, а саме до 01.03.2024, де під час огляду першого поверху приміщення готельно ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Apple Iphone 13 Pro Max 256 GB Graphite», який належить ОСОБА_5 .

24 квітня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, останній просить накласти арешт з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а також з метою збереження речових доказів.

Згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу марки «Ford Rangеr», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, синього кольору, VIN НОМЕР_2 , власником даного транспортного засобу є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , паспорт серії НОМЕР_9 , від 19.12.1997, адреса: АДРЕСА_3 .

З реєстраційної картки транспортного засобу автомобіля марки «Nissan Patrol», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , 2006 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_4 , вбачається, що власником даного транспортного засобу є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_10 , паспорт серії НОМЕР_11 від 26.04.1999, виданим Рахівським РВ УМВС України в Закарпатській області, адреса: АДРЕСА_4 .

Окрім цього, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.05.2024, закінчений будівництвом об`єкт житловий будинок садибного типу загальною площею 278,9 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Оскільки дане майно не належить підозрюваному ОСОБА_4 , на зазначене майно не можна накласти арешт з метою забезпечення цивільного позову.

За ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Таким чином, незалежно від того, у чиїй власності знаходиться майно, якщо воно має ознаки речового доказу, на нього може бути накладений арешт.

При цьому, на переконання слідчого судді, прокурором не доведено що домоволодіння, на яке він просить накласти арешт відповідає ознакам ст. 98 КПК України.

Разом з цим, автомобілі, на які просить накласти арешт прокурор, відповідають ознакам речових доказів, їх арешт є необхідним з метою їх збереження, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, зокрема, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково

Накласти арешт на легковий автомобіль марки «Ford Rangеr», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, синього кольору, VIN НОМЕР_2 , а також на легковий автомобіль марки «Nissan Patrol», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , 2006 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_4 ;

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1