ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000053 від 25.01.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Оріхів Запорізької області, громадянина України, який не працевлаштований, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не засудженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 № 35 о/с від 15.01.2021 р. ОСОБА_7 призначено на посаду слідчого слідчого відділення відділення поліції № 4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 № 65 о/с від 28.01.2021 р., на слідчого слідчого відділення відділення поліції № 4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , відповідно до ст.69 Закону України «Про Національну поліцію», покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення відділення поліції № 4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Перебуваючи на посаді заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення відділення поліції № 4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , відповідно до п.1 примітки до ст.364 КК України, є службовою особою та, згідно з п.2 примітки до ст.368 КК України, займає відповідальне становище.

15.01.2021 р. слідчим відділенням Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області зареєстроване кримінальне провадження № 0000025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за фактом нанесення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків на території автовокзалу в м.Оріхів Запорізької області.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено здійснювати слідчому слідчого відділення Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанту поліції ОСОБА_7

16.01.2021 р. ОСОБА_8 слідчим слідчого відділення Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

23.01.2021 у ОСОБА_5 , який є рідним братом підозрюваного ОСОБА_8 , виник умисел на оголошення пропозиції та подальшого надання службовій особі, яка займає відповідальне становище слідчому слідчого відділення відділення поліції № 4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , неправомірної вигоди за вчинення нею, як службовою особою, в інтересах ОСОБА_8 , дій з використанням наданої їй влади та службового становища, спрямованих на закриття кримінального провадження № 0000025 від 15.01.2021 р.

В цей же день, о 09.00 год., ОСОБА_5 , реалізуючи вказаний злочинний намір, будучи обізнаним в тому, що слідчий слідчого відділення поліції № 4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 15.01.2021 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, з метою вирішення питання щодо закриття даного кримінального провадження, зайшов до її службового кабінету № 11, який розташований у адміністративній будівлі відділення поліції № 4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, розташованої за адресою: Запорізька область, місто Оріхів, вулиця Шевченко, будинок 12, перебуваючи у якому звернувся до ОСОБА_7 з пропозицією надати їй неправомірну вигоду за вирішення питання щодо закриття кримінального провадження № 0000025 від 15.01.2021 р.

На оголошену пропозицію неправомірної вигоди ОСОБА_7 відповіла відмовою та роз`яснила ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 369 КК України за пропозицію і надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення або не вчинення нею в інтересах третьої особи дій, з використанням наданих службових повноважень.

Усвідомлюючи факт оголошення пропозиції неправомірної вигоди, безпосередньо після розмови з ОСОБА_5 відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_9 письмово доповіла про вказану подію керівництву.

03.02.2021 р. приблизно о 16.10 год., ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел щодо надання неправомірної вигоди слідчому слідчого відділення відділення поліції № 4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , як службовій особі, що займає відповідальне становище, перебуваючи у службовому кабінеті № 11, який розташований у адміністративній будівлі відділення поліції № 4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, розташованої за адресами: АДРЕСА_3 , діючи умисно, в інтересах ОСОБА_8 , на виконання єдиного злочинного наміру, надав ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 12 200 гривень та 100 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.02.2021 складає 2805,89 грн. за вчинення нею, як службовою особою, в інтересах ОСОБА_8 , дій із використанням наданої їй влади та службового становища, спрямованих на закриття кримінального провадження № 0000025 від 15.01.2021 р.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі. ОСОБА_5 пояснив, що коли дізнався про затримання рідного брата ОСОБА_8 , вирішив йому допомогти для чого з`явився до службового кабінету слідчої ОСОБА_7 , яка проводила досудове розслідування кримінального провадження відносно брата, з пропозицією надати їй грошові кошти за закриття кримінального провадження. ОСОБА_7 роз`яснила, що його пропозиція містить ознаки злочину. Не дивлячись на попередження слідчої, через декілька днів обвинувачений знову з`явився до службового кабінету слідчої, де надав ОСОБА_7 грошові кошти загальною сумою близько 15000 грн. за закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 . Обвинувачений розкаявся у вчиненні злочину.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорював фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.3 ст.369 КК України, як пропозиція надати службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду та надання такої вигоди за вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину (згідно ст.12 КК України тяжкий злочин), конкретні обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так обвинувачений не працевлаштований, має постійне місце проживання, є внутрішньо переміщеною особою, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, опікується батьком, який є інвалідом 2 групи.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини вчиненого та його наслідки, суд надходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

Оскільки ОСОБА_5 вчинено корупційне кримінальне правопорушення (прим. ч.1 ст.45 КК України), то в силу положень ч.1 ст.69 КК України та ч.1 ст.75 КК України, до обвинуваченого не можуть бути застосовані положення ст.ст.69 та 75 КК України, як про це просить сторона захисту.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

На підстав викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_10 судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави останнім не був порушений, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді застави підлягає продовженню з встановленими обов`язками до набрання вироком законної сили, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_10 , після набрання вироком законної сили.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Таким чином, враховуючи вищевказані положення КПК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до грошових коштів, які використовувались обвинуваченим для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України). Оскільки суд вже дійшов висновку про спеціальну конфіскацію грошових коштів на користь держави, арешт накладений на них скасуванню не підлягає.

Суд, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05.02.2021 року, відносно майна, щодо якого не засосовується спеціальна конфіскація.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відстуні.

Долю долучених до справи речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 03 лютого 2021 року по 08 лютого 2021 року, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками - скасувати.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05.02.2021 року у розмірі 45 400 (сорок п`ть тисяч чотириста гривень) 00 коп., внесену 08.02.2021 р. за обвинуваченого ОСОБА_5 - заставодавцем ОСОБА_10 на розрахунковий рахунок територіального управління ДСА України в Запорізькій області, на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя № ЄУН № 335/780/2021 від 05.02.2021, повернути заставодавцю ОСОБА_10 (РНОКПП не відомий) відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію щодо грошових коштів купюрами: 100 (сто) доларів США серії КВ 088310021; купюра НБУ 200 (двісті) гривень ХЕ 8367207; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АЄ 9759030; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АЕ 4316333; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АВ 0564487; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АВ 5310975; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АВ 7288752; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АЄ 9596810; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АЄ 8542039; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АГ 1509929; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АВ 5450952; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АБ 2508721; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АГ 1509928; купюра НБУ 1000 (одна тисяча) гривень АЄ 9759035 та передати їх в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05.02.2021 року у справі № 335/1259/21, провадження № 1-кс/335/78/2021, грошових коштів у сумі 4230 (чотири тисячі двісті тридцять) гривень, купюрами по 500 (п`ятсот), 200 (двісті), 100 (сто) та 10 (десять) гривень, добровільно виданих ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Головуючий суддя ОСОБА_1