Справа № 932/448/24
Провадження №1-кс/932/648/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване наступним. Так, у провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000285 від 21.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2024 року о 16:30 години водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Jetta» 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , рухався в Індустріальному районі міста Дніпро по вул. Дніпросталівська збоку вул. Осіння в напрямку вул. Олександра Оцупа.

Під час руху ОСОБА_4 грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, не переконався в безпеці здійснення маневру повороту ліворуч до вул. Журналістів та в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався у зустрічній смузі руху по вул. Дніпросталівська збоку вул. Олександра Оцупа в напрямку вул. Осіння, де на перехресті вул. Дніпросталівська та вул. Журналістів, здійснив зіткнення передньою частиною автомобіля «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 з лівою передньою частиною автомобіля «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна в скроневій області зліва, закритої тупої травми грудної клітини зліва з переломами 6,7,8-го та 9-го ребер зліва з явищами лівостороннього гемотораксу, пневмомедіастинуму та емфіземи м?яких тканин шиї, грудної та черевної стінки, закритого уламкового перелому лівої стегнової кістки на межі верхньої та середньої третини зі зміщенням уламків, згідно висновку судово-медичного експерта, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, згідно п.2.1.3.м. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta» 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України: п. 16.6 «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч», невиконання п. 16.6 Правил дорожнього руху України згідно висновку експерта перебуває у причинному зв?язку з наслідками, що настали.

29 лютого 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 286 КК України.

Як вказано у клопотанні, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 та встановлення ризиків, сторона обвинувачення вважає доцільним застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у вечірній та нічний час.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, оскільки обраний стороною обвинувачення запобіжний захід не відповідає обставинами кримінального провадження, не відповідає тяжкості злочину, особі підозрюваного. Підозрюваний визнав підозру. Просять відмовити у задоволенні клопотання повністю.

Вислухавши пояснення сторони обвинувачення та сторони захисту, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Так, у провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000285 від 21.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Встановлено, що 20.01.2024 року о 16:30 години водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta» 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , рухався в Індустріальному районі міста Дніпро по вул. Дніпросталівська збоку вул. Осіння в напрямку вул. Олександра Оцупа, де не надав дорогу автомобілю «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався у зустрічній смузі руху по вул. Дніпросталівська збоку вул. Олександра Оцупа в напрямку вул. Осіння, де на перехресті вул. Дніпросталівська та вул. Журналістів, здійснив зіткнення передньою частиною автомобіля «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 з лівою передньою частиною автомобіля «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В результаті ДТП водію автомобіля «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_8 спричиненні тілесні ушкодження, які кваліфіковані як тяжкі.

29 лютого 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування у сукупності, а саме: протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків, протоколом проведення слідчого експерименту, висновками експертиз, зокрема, автотехнічної, протоколом допиту підозрюваного та іншими доказами.

Таким чином, на підставі дослідження цих доказів, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ризики, на які посилається прокурор, не доведені. Так, у випадку визнання вини ОСОБА_4 , йому загрожує до 5 років позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України, з урахуванням також його особи, наявності утриманців, сім`ї. Цей фактор, тобто розуміння підозрюваним, що йому не загрожує реальний строк покарання, вказує на те, що останньому немає сенсу переховуватись від слідства й суду. Крім того, слідчий суддя враховує, що кримінальне провадження розпочато 20.01.2024, і з того часу підозрюваний постійно з`являється до слідчого, співпрацює зі слідством, прокурором, приймає участь у слідчих діях, тобто він зацікавлений у об`єктивному розгляді кримінального провадження. Водночас підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, тобто у нього є міцні соціальні зв`язки.

Таким чином, ризик переховування, не знайшов свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, має місце, оскільки кримінальне провадження не завершено, тож підозрюваний, знаючи анкетні дані підозрюваної, може здійснювати на неї вплив. Тобто цей ризик доведений прокурором.

Одним із основних завдань кримінального судочинства є забезпечення того, що до осіб, які є його учасниками, не застосовувались необґрунтовані заходи процесуального примусу. Судовий контроль за дотримання таких засад, здійснює слідчий суддя.

Проаналізувавши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не встановлено. Цей запобіжний захід не відповідає ані обставинами кримінального провадження, ані особі підозрюваного, тяжкості злочину. Прокурором незаконно погоджено відповідне клопотання, оскільки застосування запобіжного заходу має на меті не кару, чи процесуальний примус, а дотримання підозрюваним покладених на нього обов`язків, проте ОСОБА_4 й так виконує сумлінно ці обов`язки, прибуває до слідчого, повідомляє про своє місце перебування, співпрацює зі слідством тощо. Запропонований стороною обвинувачення запобіжний захід є занадто суворим, з урахуванням особи ОСОБА_4 та обставин кримінального провадження.

Враховуючи особу підозрюваного, який характеризується позитивно, наявності у нього постійного місця проживання, сім`ї та утриманців, визнання ним повністю підозри, вважаю можливим застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підсумовуючи викладене, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 179, 181, 184, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному та повідомити письмово під розпис, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, а також на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме в провадженні суду на прокурора.

Строк дії ухвали встановити до 27.04.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ