Справа № 676/1252/24
Провадження № 1-кп/676/185/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янці-Подільському у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 03 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001876, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

18 квітня 2000 року вироком Кам`янець-Подільського міського суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

27 листопада 2002 року вироком Кам`янець-Подільського міського суду Хмельницької області за ч. 2, ч. 3, ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки три місяці;

10 жовтня 2006 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

21 квітня 2010 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення полі на строк 2 роки;

09 липня 2010 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення полі на строк 4 роки та 3 місяці;

13 жовтня 2014 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 5 місяців;

27 листопада 2014 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки і 1 місяць;

08 грудня 2017 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців;

19 травня 2020 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців,

24 жовтня 2023 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду в Хмельницькій області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , післявведення 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 воєнного стану, 02 грудня 2023 року близько 19 год. 00 хв., будучи раніше судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, перебуваючи за місцем проживання своєї матері у квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , до якої попередньо прийшла її племінниця ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, прийняв рішення про викрадення мобільного телефону марки «Samsung», моделі «Galaxy F04e».

Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, ОСОБА_5 , знаходячись в кімнаті зали вищевказаної квартири, розуміючи, що в Україні діє воєнний стан, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та впевнившись що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав із дивану мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy А04е», рожевого кольору, із серійним номером, imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , 32 гб., вартістю 2767 грн., укомплектований СІМ-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 100 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, та чохлом рожевого кольору вартістю 150 грн., що належить ОСОБА_4 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Зазначеними умисними діями, ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 , майнову шкоду на загальну суму 3017 грн. 00 коп.

Вищевказаними умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся.

17 травня 2024 року з урахуванням письмової згоди потерпілої ОСОБА_4 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_8 укладена угода про визнання винуватості, згідно із умовами якої обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, що ставилося йому у вину, а також сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримала угоду із обвинуваченим про визнання винуватості, просила суд її затвердити та пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним і вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому, пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він цілком зрозумів права, передбаченні п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав угоду та просив її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого та захисника, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню за наступними підставами.

Так, відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як убачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор та захисник також розуміють наслідки затвердження даної угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце, а його дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно та в умовах воєнного стану, судом кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнається рецидив злочинів.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не лише тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно із ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою і призначення останній узгодженої сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів та документів підлягає вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 травня 2024 року між прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 756 (сімсот п`ятдесят шість) гривень витрат на залучення експертів (т.2, а.м.к.п.55).

Речові докази та документи:

- аркуш паперу із записом назви та ІМЕІ телефону (т.2, а.м.к.п.28), договір специфікації №684-23009654 від 02 грудня 2023 року (т.2, а.м.к.п. 39), DVD-R диск із відеозаписами з камер спостереження ломбарду (т.2, а.м.к.п.51), залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

- матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 03 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001876, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду

Хмельницької області ОСОБА_1