Справа№ 938/341/24
Судове провадження № 1-кп/938/95/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за №0000024 від 21.02.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадяна України, одруженого, не працевлаштованого, з повною загальною середньою освітою, згідно з ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив крадіжку (таємно викрав чуже майно) в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинив за таких обставин.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 05.30 годин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Надалі строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року №757/2022, від 01.05.2023 року №254/2023, від 06.11.2023 року №734/2023, від 05.02.2024 року №49/20024, затвердженими Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, від 22.05.2022 року № 2263-IX, від 15.08.2022 року № 2500-IX, від 16.11.2022 року №2738-ІХ, від 02.05.2023 року №3057-ІХ, від 08.11.2023 року №3429-ІХ, від 06.02.2024 року №3564-ІХ на строк до 14.02.2024 року.

ОСОБА_4 в умовах воєнного стану 17.02.2024 року в нічну пору доби біля 22.20 годин прийшов до автодороги державного значення Р-62 сполученням Криворівня-Чернівці (на 9-му кілометрі), що в АДРЕСА_1 , де на узбіччі автодороги побачив встановлений товариством з обмеженою відповідальністю «ПБС» дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» та металеву оцинковану трубу D57 мм. (3,5 м.), до якої він закріплений, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливою метою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «ПБС», ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав, шляхом демонтажу без підручних засобів, дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» та металеву оцинковану трубу D57 мм. (3,5 м.), до якої він закріплений. Відповідно до довідки ТОВ «ПБС» балансова вартість металевої оцинкованої труби D57 мм. (3,5 м.) становить 1 611,05 грн. (одна тисяча шістсот одинадцять гривень п`ять копійок), а балансова вартість дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» становить 1 500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_4 із викраденим дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу» та металевою оцинкованою трубою D57 мм. (3,5 м.) до якої він закріплений, покинув місце події та розпорядився викраденим на власний розсуд.

У результаті злочинних дій ОСОБА_4 було завдано ТОВ «ПБС» майнової шкоди на суму 3 111,05 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, вказавши, що погоджується зі всіма обставинами інкримінованого йому кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті щодо нього. Просить його суворо не карати, не позбавляти волі. Також зазначив, що дійсно 17.02.2024 року в нічну пору доби, перебуваючи біля автодороги в селі Устеріки Верховинського району Івано-Франківської області, побачив дорожній знак, прикріплений до металевої оцинкованої труби, який демонтував та викрав. Зазначив, що погоджується з вартістю викраденого майна, повернув добровільно до поліції викрадене майно.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, то не заперечував у присутності свого захисника щодо того, щоб суд не допитував свідків по даній справі, не досліджував письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку (а.с.41).

Представник потерпілого та прокурор у судовому засіданні не заперечували щодо розгляду даного кримінального провадження без дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим не оспорюються. Представник потерпілого просив суд суворо не карати обвинуваченого.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, у зв`язку з чим суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, представника потерпілого в частині з`ясування думки щодо міри покараня обвинуваченому та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та/або стосуються речових доказів по справі, а також, дослідженням досудової доповіді, складеної працівником Верховинської РС філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області.

При призначенні покарання суд враховує, що у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, загальні засади призначення покарання визначені в ст. 65 КК України, відповідно до якої покарання призначається 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить те, що він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено (а.с.5).

Суд також враховує особу винного ОСОБА_4 . Зокрема, вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42,48,49), його місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.43), відповідно до ст.89 КК України не судимий (а.с.45), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті не знаходиться (а.с.50), нейтрально характеризується за місцем проживання (а.с.47).

Згідно з досудовою доповіддю Верховинського РС філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 22.05.2024 року - ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства високий. На думку органу пробації, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без застосування покарання, пов`язаного з обмеженням чи позбавленням волі, у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним накладення на правопорушника обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації ( а.с. 31-38 ).

У ч. 2 ст. 4 КК України закріплено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Впродовж періоду з часу вчинення інкримінованого йому вказаного кримінального правопорушення та по час ухвалення судом даного вироку не набирав чинності закон про кримінальну відповідальність, яким скасовувалася б кримінальна протиправність діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, пом`якшувалася б кримінальна відповідальність за його вчинення або іншим чином поліпшувалося становище обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст.185 КК України (в редакції закону, що діяв на час вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто станом на 17.02.2024 року) України крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином, санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено тільки покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке в санкції ч. 4 ст. 185 КК України закріплене, як безальтернативне, може бути "надмірним тягарем" для нього, що призведе до порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також не сприятиме досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (тяжкий злочин), особу винного ( не судимий, пенсіонер), обставини, що пом`якшують його покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, у зв`язку з чим слід обвинуваченого звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.ст.75,76 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового провадження не обирався.

Цивільний позов не заявлено, витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд зобов`язаний вирішити питання про скасування арешту майна та про долю речових доказів у порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Постановами від 28.03.2024 року (а.с.53) та від 21.02.2024 року (а.с.56) визнано речовими доказами в кримінальному провадженні речовими доказами у кримінальному провадженні №0000024 від 21.02.2024 року цифровий носій DVD-R диск 4,7 Gb марки «hp», на якому міститься відеозапис із камери зовнішнього спостереження, яка перебуває у розпорядженні ТОВ «ПБС», а також металевий знак, який має трикутну форму із зображенням трикутника червоного кольору на білому фоні, а саме дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» та металева оцинкована труба до знаку D57 (3,5 метра) сірого кольору.

Вищевказаний цифровий носій DVD-R диск 4,7 Gb марки «hp» зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000024 (органу досудового розслідування), а дорожній знак передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «ПБС» ОСОБА_6 (а.с.58-59).

Ухвалами слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 01.04.2024 року та від 22.02.2024 року (а.с.54-55, 60-61) накладено арешт на вищевказане майно (цифровий носій DVD-R диск 4,7 Gb марки «hp», дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» та металеву оцинковану трубу до знаку D57 (3,5 метра) сірого кольору.

У п.5 та п.4 ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що майно, яке було предметом кримінального правопорушення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення конфіскується, крім того, яке повертається власнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні крисінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) рокі.в

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ч. 1, ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 01.04.2024 року на добровільно виданий представником потерпілого цифровий носій DVD-R диск 4,7 Gb марки «hp», на якому містяться відеозапис з камери відеоспостереження, що перебуває в розпорядженні ТОВ «ПБС».

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 22.02.2024 року на вилучений у ході проведення огляду 20.02.2024 року в ОСОБА_4 дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», який знаходиться в розібраному стані, а саме металевий знак трикутної форми та металеву оцинковану трубу до знаку D57 (3,5 метра) сірого кольору.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :

-дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», який знаходиться в розібраному стані, а саме металевий знак трикутної форми та металеву оцинковану трубу до знаку D57 (3,5 метра) сірого кольору, який передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого,- вважати повернутим потерпілому ТОВ «ПБС»;

-цифровий носій DVD-R диск 4,7 Gb марки «hp», на якому містяться відеозапис з камери відеоспостереження, що перебуває в розпорядженні ТОВ «ПБС» зберігати у матеріалах кримінального провадження №0000024 від 21.02.2024 року (органу досудового розслідування), наявних у сторони обвинувачення.

На вирок суду може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до вимог ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_7