справа № 492/661/24
ВИРОК

Іменем України

05 червня 2024 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000219, внесеному 09 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мирнопілля Арцизького району Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 17 грудня 2012 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьохи років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 104 КК України строком на два роки;

- 16 травня 2016 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно до чотирьох років одного місяця позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

В середині лютого 2024 року у вечірній час доби, більш точної дати та часу в ході судового розгляду встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу підійшов до бетонної опори, що знаходиться біля буд. АДРЕСА_2 , з якої звисав кабель зв`язку, а інша частина його лежала на землі. В подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за допомогою пасатижів, які були при ньому, ОСОБА_5 умисно, таємно, відрізав з зазначеної опори кабель зв`язку марки ТПП 20х2х0,4, бувшого у використанні, довжиною 50 метрів, який перебував на балансі в Одеській філії АТ «Укртелеком», вартістю 29,12 грн. за 1 метр кабелю, загальною вартістю 1456,00 грн., та відрізав кабель зв`язку марки ТПП 10х2х0,4, бувшого у використанні, довжиною 50 метрів, який перебуває на балансі в Одеській філії АТ «Укртелеком», вартістю 20,94 грн. за 1 метр кабелю, загальною вартістю 1047,00 грн., після чого покинув місце події з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши АТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 2503,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, 10 квітня 2024 року, приблизно о 03 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового розгляду встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї буд. АДРЕСА_1 , за місцем свого мешкання, підійшов до сусіднього домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , та діючи повторно, в умовах воєнного стану, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, через віконний отвір господарчого приміщення вказаного домоволодіння, яке прилягає до його двору, таємно проник до вказаного приміщення та далі вийшов на територію подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел, знаходячись на території подвір`я зазначеного домоволодіння, пройшов до дверей приміщення гаражу, які були зачинені на навісний замок, та з використанням фізичної сили і знайденого металевого предмету зірвав замок та таким чином відчинив двері та проник в середину гаражу, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: бензопилу марки «МАХ STAR» модель «TT-5200», бувшу у використанні, вартістю 1366,33 грн.; бензинову косу марки «PRO-СRAFT» модель «Т-4200», бувшу у використанні, вартістю 2400,00 грн. Після чого, ОСОБА_5 покинув місце події з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3766,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини вчинення злочинів, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_6 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла письмова заява, в якій просила здійснити судовий розгляд обвинувального акту за її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру при розгляді обвинувального акту до обвинуваченого не має, при призначенні обвинуваченому покарання поклалася на розсуд суду. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглянути кримінальне провадження за відсутності потерпілої, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини злочинів, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено та з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному, касаційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 дав суду показання про те, що він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в середині лютого 2024 року біля бетонної опори побачив два кабелі, що звисали, він і відрізав два кабелі і здав на металолом. 10.04.2024 р. він підійшов до гаражу своєї сусідки, зняв навісний замок та бензопилу та бензинову косу, в подальшому викрадені речі повернув потерпілій.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, його вина підтверджується показаннями представника потерпілого ОСОБА_4 .

Сукупність наведених і вивчених судом доказів, підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були досліджені в ході судового розгляду, суд вважає доведеною винність обвинуваченого і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує: за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених обвинуваченим злочинів і їх наслідки. Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини, в повнолітньому віці; неодружений; проживає з матір`ю; характеризується за місцем проживання негативно; на психіатричному диспансерному обліку, наркологічному обліку КНП «Арцизька центральна опорна лікарня» Арцизької міської ради не перебуває; не є депутатом; раніше судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.

Судом враховано, що потерпілі до обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не мають претензій матеріального та морального характеру, про що зазначили у поданих до суду заявах.

До обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно висновку досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи інформацію, яка характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т. ч. окремих осіб).

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчинених ним злочинів, що потерпілі до обвинуваченого не мають претензій матеріального та морального характеру, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі із застосуванням до нього дії ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів, відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Суд вирішує питання про речові докази у справі згідно ч. 9 ст. 100 КПК України.

У зв`язку з доведеністю вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів і проведенням по кримінальному провадженню експертного дослідження по встановленню його вини, суд, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, дійшов до висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів, які проводили судові товарознавчі експертизи у наявному кримінальному провадженні на загальну суму 4543,68 грн.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 349, 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

В силу ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 05 червня 2024 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривні 68 копійок.

Арешти, накладені ухвалами Болградского районного суду Одеської області від 16.04.2024 р. по справі № 497/893/24, від 17.04.2024 р. по справі № 497/893/24, від 17.04.2024 р. по справі № 497/894/24 скасувати.

Речові докази: навісний замок з пошкодженнями у вигляді розтріскування корпусу та викривлення дужки, який упаковано в ПНУ PSP 1364453 повернути потерпілій ОСОБА_6 ; бензокосу марки «PRO-KRAFT Т-4200», зеленого кольору, бензопилу марки «MAX STAR CHAIN SAW TT -5200» вважати повернутою потерпілій ОСОБА_6 ; 31 фрагмент ізоляційного шару (кабелю), які було умовно поділено на 2 купи відповідно розміру: довжиною: 165 см; 120 см; 166 см; 95 см; 145 см; 150 см; 124 см; 130 см; 154 см; 107 см; 157 см; 145 см; 155 см; 150 см; 128 см; 165 см; 127 см; 128 см; 138 см; 127 см;та довжиною: 133 см; 116 см; 152 см; 656 см; 137 см; 272 см; 167 см; 116 см; 119 см; 109 см; 165 см. повернути АТ «Укртелеком».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1