Дата документу 18.06.2024Справа № 554/6007/24
Провадження № 1-кс/554/6797/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 30.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка Гребінківського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 30.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області (по особовому складу) від 14.04.2021 № 183 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», працівники Національної поліції є працівниками правоохоронних органів.

Відповідно до ст.ст. 1, 18 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_4 виконує функції офіційного представника центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто є службовою особою правоохоронного органу представником влади, на якого ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладено обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» в основні завдання ОСОБА_4 як працівника поліції входить: здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень; виявляння причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживання у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживання заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, тощо.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Таким чином, ОСОБА_4 згідно з ч. 3 ст. 18, приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовою особою, оскільки постійно здійснює функції представника влади.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» № 63/95-ВР від 15.02.1995, незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів це діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Постановою Кабінету міністрів України від 06.05.2000 № 770, затверджено Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, згідно якого метадон (фенадон), зазначений у Списку № 1 Таблиці ІІ Переліку, віднесено до наркотичних засобів обіг яких обмежено.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», великим розміром наркотичного засобу метадон (фенадон) є його вага від 1,6 г. до 20,0 г.

Так, у травні 2024 року, більш точну дату та час не встановлено, у невстановленому місці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 домовився з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким вони раніше знайомі в силу виконання своїх службових обов`язків, так як вони спільно обіймають посади у відділі кримінальної поліції Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 2021 року, придбати з метою збуту, зберігати та збути наркотичний засіб метадон з метою власного особистого незаконного збагачення.

На виконання свого злочинного плану, діючи умисно з корисливих мотивів, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у невстановлений слідством час, але не пізніше травня 2024 року, незаконно придбали у невстановленому місці 90 пігулок наркотичного засобу метадон та незаконно зберігали їх у невстановленому місці.

В подальшому, маючи умисел на незаконний збут метадону вирішили запропонувати раніше знайомому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , придбати у них наркотичний засіб метадон.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, 29.05.2024 ОСОБА_7 перебуваючи у місті Гребінка Лубенського району Полтавської області, більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено, запропонував збути

ОСОБА_8 100 пігулок наркотичного засобу метадон за грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

Продовжуючи свої спільні умисні дії, 31.05.2024, приблизно о 15 год. 07 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_7 незаконно перевезли наркотичний засіб метадон у кількості 90 таблеток на автомобілі марки ВАЗ-21150, д.н.з. НОМЕР_1 , та перебуваючи в м. Гребінка Лубенського району, Полтавської області, більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено, незаконно збули його ОСОБА_8 за що одержали від нього грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень. При цьому пообіцяли збути останньому ще 10 таблеток наркотичного засобу метадон найближчим часом.

Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/117-24/9592 від 04.06.2024 за результатами комплексної трасологічної експертизи та експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, в наданих на дослідження 90 таблетках білого кольору виявлено метадон. Метадон є наркотичним засобом, обіг якого обмежено. Маса метадону в 90 таблетках становить 2, 232 г., що є великим розміром.

18.06.2024 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка Гребінківського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, перебуваючого на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України вручено останньому.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 30.05.2024 та від 03.06.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.06.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.06.2024;

-протоколом огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 31.05.2024;

-протоколом добровільної видачі від 31.05.2024;

-висновком експерта за результатами проведення комплексної судової трасологічної, експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів від 04.06.2024 № КСЕ-19/117-24/9592;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-,відеоконтролю особи ОСОБА_8 від 03.06.2024;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 03.06.2024;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_7 від 03.06.2024;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою ОСОБА_7 від 03.06.2024;

-інформацією отриманою з Управління Служби безпеки України в Полтавській області, на виконання доручень слідчого та прокурора, у порядку ст.ст. 36, 40 КПК України;

-іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Підозрюваний в судовому засіданні прохав застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою з огляду на його стан здоров`я.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні вказала, що вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з огляду на те, що клопотання слідчого не обґрунтоване, ризики не доведені. Просила суд застосувати до її підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Приєднала до матеріалів клопотання документи характеризуючі особу підозрюваного та стан його здоров`я на 6 арк.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „ Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною першою статі 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваної на виклики до відповідних органів; незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до вимог ч. 4 п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вчинення іншого кримінального правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, який в аспекті кримінально-правової кваліфікації відноситься до категорії тяжких, та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Таким чином, ОСОБА_4 , побоюючись тяжкості покарання, яке може бути застосоване до нього судом в разі визнання винуватим, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, використовуючи своє становище та зв`язки набуті під час роботи в правоохоронних органах, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити або вжити заходів до знищення або переховування речей та документів, та інших доказів по кримінальному провадженню, які можуть бути використані як докази його причетності до скоєння злочину.

Крім того, той факт, що у разі засудження за вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , як основне покарання, судом може бути застосоване лише покарання у виді позбавленні волі, сам по собі є одним з ризиків, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного, у майбутньому та у зв`язку з чим ОСОБА_4 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Зокрема, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може впливати на свідків, які до теперішнього часу ще не допитані. При цьому, ОСОБА_4 , користуючись своїм службовим становищем, може впливати на них, схиляючи до певної поведінки та надання вигідних для себе показань, що може перешкодити встановленню істини по справі, а також схиляти вже допитаних свідків до зміни показань на його користь.

На даний час в межах кримінального провадження № 0000062 від 30.05.2024 є необхідність у проведенні низки невідкладних слідчих (розшукових) дій. Таким чином, зазначена вище процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_4 може зашкодити проведенню всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування.

Відповідно до ст. 178 КПК України установлено вагомі докази, які вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому, стан здоров`я та вік ОСОБА_4 не перешкоджють застосуванню щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та обрання такого запобіжного заходу може спричинити подальше перешкоджання встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні у зв`язку із наявністю ризиків, зазначених вище у клопотанні;

- особиста порука на адресу ТУ ДБР у м. Полтаві, Полтавської обласної прокуратури та суду не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного;

- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням;

- домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що такий запобіжний захід не може забезпечити відсутності можливості впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вказаним вище ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у провадженні.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися, те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (п. 4 ст. 182 КПК України).

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про можливість у даному випадку визначити підозрюваному розмір застави, з урахування матеріального стану підозрюваної особи, віку та стану його здоров`я, раніше не судимого сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із м. Гребінка Лубенського району Полтавської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати до уповноваженого органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. 181,183, 193,196 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка Гребінківського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 51 день з утриманням у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)», а саме з 18.06.2024 року з 14 год. 30 хв. до 07 серпня 2024 року до 14 год. 30 хв. з визначенням застави у розмірі 242 240 грн.

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання про тримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про його задоволення.

Призначити заставу в розмірі 242 240 гривень, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області (розрахунковий рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЗКПО 26304855, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу застава.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із

м. Гребінка Лубенського району Полтавської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати до уповноваженого органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Уповноважена службова у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_4 у разі внесення застави визначити по 07.08.2024 року.

Підозрюваного ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1