КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 21 лютого 2024 року, апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Російській Федерації, росіянина, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та змінити раніше застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування до 08 березня 2024 року.

Вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

На переконання прокурора, слідчим суддею не враховано, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, а навпаки збільшились.

Також не враховано неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зауважує, що згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що є підстави вважати, що до злочинної організації під керівництвом ОСОБА_10 входять особи з числа співробітників правоохоронних органів, особи яких на даний час встановлюються, та які попереджають його про хід досудового розслідування і заплановані стороною обвинувачення заходи, направлені на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, що може створити значні перешкоди для подальшого розслідування, встановлення інших учасників злочинної організації та збору доказів.

Окрім цього, враховуючи, що співвиконавці ОСОБА_6 та активні учасники злочинної організації на теперішній час знаходяться за межами України, а тому можуть надати йому прихисток, що створить перешкоду для притягнення ОСОБА_6 до відповідальності і дозволить йому уникнути покарання.

Зауважує, що зібрані матеріали кримінального провадження підтверджують, що службові особи та працівники задіяних підприємств і надалі спілкуються, надають консультації, теоретичну та практичну допомогу представникам російських підприємств, тощо.

Стверджує, що слідчим суддею не враховано викладені у клопотанні обставини, що виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 04 липня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000459, за підозрою у тому числі ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

08 червня 2023 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_11 за підозрою у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 1112 КК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 червня 2023 року до підозрюваного ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави до 06 серпня 2023 року.

Постановою заступника Генерального прокурора, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000459 продовжено до трьох місяців, тобто до 08 вересня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2023 року продовжено строк тримання під вартою без визначення застави підозрюваного ОСОБА_6 , до 08 вересня 2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 серпня 2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 6 місяців, тобто до 08 грудня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 вересня 2023 року продовжено строк тримання під вартою без визначення застави підозрюваного ОСОБА_6 , до 03 листопада 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року залишено без задоволення клопотання органу досудового розслідування про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .. Натомість застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

03 листопада 2023 року до Київського апеляційного суду прокурором подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року, яку не розглянуто.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 листопада 2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до дев`яти місяців, тобто до 08 березня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 грудня 2023 року продовжено строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у певний період доби, а саме з 23 год. до 05 год. із покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строком до 24 січня 2024 року.

17 січня 2024 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про зміну запобіжного заходу та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Оскаржуваною ухвалою залишено без задоволення клопотання слідчого.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував, що слідчим та прокурором доведено обґрунтованість підозри, однак отримані органом досудового розслідування нові докази вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень (які також є обставинами, що виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу) оцінено критично, оскільки їх зміст може доказувати обгрунтованність оголошеної підозри, однак не може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий, ніж домашній арешт, оскільки під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не надано доказів зволікань або порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків. Також, слідчим суддею не встановлено збільшення ризиків. Крім того, наведені стороною обвинувачення документи, стосуються інших осіб та не стосуються особи підозрюваного.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 200 КПК України: у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Звертаючись із клопотанням про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з домашнього арешту на тримання під вартою, органом досудового розслідування обґрунтовано доведено наявність підстав для його задоволення.

Зокрема, після застосування попереднього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_11 органом досудового розслідування отримано нові докази вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень (які також є обставинами, що виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу), а саме:

протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_12 від 11.09.2023 (розсекречений надійшов до ДБР 06.12.2023) ;

протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_13 від 11.09.2023 (розсекречений надійшов до ДБР 06.12.2023);

протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 23.12.2023;

відповідь на запит слідчого фізичної особи - підприємця ОСОБА_15 від 25.12.2023;

висновок експерта № СЕ-19-23/58879-КТ від 09.11.2023 (надійшла до ДБР

01.12.2023);

висновок експерта № СЕ-19-23/58980-КТ від 07.12.2023.

У вказаних процесуальних документах містяться відомості, які підтверджують факти обізнаності про діяльність злочинної організації, спілкування з особами, які перебувають за межами України, після ознайомлення з якими ОСОБА_16 , маючи свободу дій та злочинні зв`язки з іншими учасниками злочинної організації, в тому числі з тими, хто перебуває за межами України, зможе повідомляти їм відомості, які стали йому відомі в ході слідчих дій у даному провадженні, а також інші важливі відомості, зможе надати вказівку знищити, спотворити або сховати будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що створить перешкоду для подальшого викриття фактів злочинної діяльності злочинної організації, а також встановлення інших членів злочинної організації з метою притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, враховуючи зазначене, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність зміни ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_16 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочини які інкримінуються ОСОБА_17 є особливо тяжкими, та передбачають покарання у виді позбавлення волі строком до 13-ти років, з конфіскацією майна та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкриміновані злочини, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Разом з цим, ОСОБА_16 володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_16 вчиняв злочинні дії направлені на допомогу державі-агресору з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, а також той факт, що частина учасників злочинної організації на даний час перебувають на території РФ, та цілком можуть надати ОСОБА_17 прихисток на території держави-агресора, ураховуючи його допомогу для досягнення військово-політичних цілей РФ у сфері системи військово-промислового комплексу, існують підстави вважати, що ОСОБА_16 має намір втекти з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у тому числі на територію держави-агресора, що створить перешкоду для подальшого викриття фактів злочинної діяльності злочинної організації, а також встановлення інших членів злочинної організації з метою притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), обґрунтовується тим, що ОСОБА_16 маючі свободу дій та злочинні зв`язки з іншими учасниками злочинної організації, в тому числі з тими, хто перебуває за межами України, може повідомляти їм відомості, які стали йому відомі в ході слідчих дій у даному провадженні, а також інші важливі відомості, може надати вказівку знищити, спотворити або сховати будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що створить перешкоду для подальшого викриття фактів злочинної діяльності злочинної організації, а також встановлення інших членів злочинної організації з метою притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні) виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, ОСОБА_16 володітиме інформацією стосовно даних свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

З урахуванням того, що ОСОБА_16 маючи авторитет, серед співробітників підконтрольного йому підприємства, які можуть дати свідчення, щодо його злочинної діяльності, може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_16 підозрюється у участі у злочинній організації створеної для вчинення дій спрямованих на допомогу державі - агресору з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, а також те, що ОСОБА_16 підтримує відносини з особами, які перебувають на території держави-агресора та є активними учасниками злочинної організації, а відтак застосування до нього запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, призведе до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень стосовно свідків з метою впливу на них або продовжити свою злочинну діяльність.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_16 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрюваний може залишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що заявлені під час застосування запобіжного заходу ОСОБА_17 ризики не зменшились.

Колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею не враховано викладені у клопотанні обставини, що виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Враховуючи доводи сторони обвинувачення, а також те, що протягом строку досудового розслідування всі перелічені у клопотанні слідчі (розшукові) та процесуальні дії не виявилось за можливе виконати у зв`язку з винятковою складністю кримінального провадження та необхідністю їх проведення в інтересах повноти і всебічності досудового розслідування, з урахуванням обґрунтованості підозри ОСОБА_11 у вчиненні особливо тяжких злочинів, наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, колегія суддів вважає, що інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не буде сприяти належній процесуальній поведінці підозрюваного ОСОБА_11 , та запобіганням зазначеним у клопотанні ризикам.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Положеннями ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Однак, відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

За наведених обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання органу досудового розслідування про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 з домашнього арешту на тримання під вартою підлягає задоволенню в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 200, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року, якою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 .

Змінити раніше застосований до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до 08 березня 2024 року, без визначення застави.

Підозрюваного ОСОБА_6 взяти під варту в залі суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження 757/2349/24-к

Справа № 11-сс/824/1676/2024 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_20

Категорія ст. 200 КПК Доповідач: ОСОБА_21