Справа № 496/3668/24
Провадження № 1-кс/496/1468/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

30 травня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області рядового поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000365 від 27.05.2024 року, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що 26.05.2024 р. о 19:24 год. надійшло повідомлення сі спец-лінії 102 про те, що 26.05.2024 р. о 19:23 год. за адресою: АДРЕСА_1 , було зупинено трактор марки Біларусь - 892 без державних номерних знаків, під керуванням гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав посвідчення водія з явними ознаками підробки. В період з 20 год. 12 хв. по 20 год. 16 хв. 26.05.2024 старший слідчий СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено посвідчення Тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 видане 21.09.2001 на ім`я ОСОБА_3 , яке запаковано до сейф-пакету НПУ РSР 1164406.

В рамках вказаного кримінального провадження дізнавачем СД Одеського РУП №2 винесено постанову про визнання речовими доказами вилучених в ході огляду місця події документів.

З показань інспектора РРП СПД №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 встановлено, що 26.05.2024 р. під час несення служби на території с. Прилиманське було о 19 год. 00 хв. було зупинено трактор марки Біларусь-892 під керуванням ОСОБА_3 , який надав посвідчення тракториста-машиніста на свої ім`я з явними ознаками підробки.

У зв`язку із виниклими технічними проблемами, що зумовлено перебоями зі світлопостачанням та нестабільним інтернет з`єднанням внаслідок систематичних атак рф на об`єкти енергогенерації на території України, за даним фактом сектором дізнання зареєстровані відомості в ЄРДР 27.05.2024 р. о 17 год. 31 хв. Група прокурорів визначена 28.05.2024 р. о 13 го. 30 хв. Фактично строки звернення з клопотанням про накладення арешту на майно вилученого 26.05.2024 у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 пропущені через вказані вище технічні несправності.

Вилучене майно необхідне органу досудового розслідування з метою подальшого призначення у кримінальному провадженні судової експертизи.

Дізнавач та прокурор, в судове засідання не прибули, прохальна частина клопотання містить заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що посвідчення тракториста на його ім`я були викрадені, однак у нього наявна копія даного посвідчення, на підставі якої він отримав його дублікат, також вказана копія зберігається на його роботі. Впродовж 17 років, він керує трактором на підставі вказаного посвідчення тракториста, і до цього моменту не виникало підозри про їх підробку. Надав суду довідку з місця роботи, де працює трактористом машино-тракторного парку з 02.01.1999 року по теперішній час.

У відповідності ч. 1 ст. 172 ЦПК України неприбуття дізнавача та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши додані до клопотання документи, заслухавши власника майна, суд вважає, що вилучене посвідчення тракториста з ознаками підробки, відповідає вимогам ст. 98 КПКК України, однак клопотання підлягає частковому задоволенню.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, в тому числі, враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) (збереження речових доказів); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В Україні діє принцип презумпції невинуватості.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні проведенні наступні слідчі дії, а саме проведено огляд місця події, відібранні пояснення ОСОБА_3 , а також враховуючи той факт, що впродовж довгого часу після отримання ОСОБА_3 посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 (21.09.2001 р.), підозр про їх підробку у органів поліції не виникало, що вказує на правомірну поведінку ОСОБА_3 на протязі тривалого часу, то виходячи з положень ч.4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме заборону відчуження та розпорядження на майно, з метою збереження речового доказу до завершення кримінального провадження та не перешкоджання власнику майна, використовувати його.

Відповідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження, без заборони користування на посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 21.09.2001 р. виданого на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Негайно повернути посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 21.09.2001 р. виданого на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 власнику.

Зобов`язати ОСОБА_3 за першою вимогою надавати посвідчення дізнавачу, експерту на огляд та дослідження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 04 червня 2024 року о 15:30 годинні в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області в кабінеті № 13.

Слідчий суддя ОСОБА_1