Справа № 462/2751/24
провадження 1-кс/462/672/24
У Х В А Л А

01 квітня 2024 року слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД відділу поліції № 1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором, в якому просить накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 23.10.1997, виданого на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження, користування вказаним майном.

Свої вимоги мотивує тим, що 28 березня 2024 року у ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення на лінію 102 від адміністратора ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 про те, що 28.03.2024 о 08.21 год, у НОМЕР_2 звернувся гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який з метою перереєстрації транспортного засобу ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_3 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 23.10.1997, виданого на ім`я ОСОБА_4 з можливими ознаками підробки.

28 березня 2024 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000164 із попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 358 КК України.

28.03.2024 у приміщенні ТСЦ АДРЕСА_1 в ході проведення огляду місця події було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 23.10.1997, видане на ім`я ОСОБА_4 .

28 березня 2024 року, вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 23.10.1997, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнане і долучене до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову чи можуть настати інші наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також враховуючи те, що по вилученому транспортному засобі необхідно призначити відповідну експертизу. В зв`язку з наведеним, просить клопотання задовольнити.

Слідчий суддя постановив провести розгляд клопотання без дізнавача СД відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , яка просила розглядати клопотання у її відсутності, та у відсутність власника майна, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, прихожу до висновку, що його слід задовольнити, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що СД ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000164 від 28 березня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, за фактом звернення адміністратора ТСЦ №4641 РСЦ ГСЦ МВС ОСОБА_5 про те, що 28.03.2024 о 08.21 год у ТСЦ №4641 звернувся гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який з метою перереєстрації транспортного засобу ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_3 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 23.10.1997, видане на ім`я ОСОБА_4 з можливими ознаками підробки.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із вимогами ч.3 ст.170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Оскільки досудовим слідством встановлено, що на вищевказаному свідоцтві збережено сліди вчинення кримінального правопорушення, а також воно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту, чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою його належного зберігання та подальшої необхідності призначення експертиз, таке визнано речовими доказом відповідно до постанови дізнавача від 28.03.2024, а тому аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що зазначені речі відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а відтак необхідно накласти на них арешт.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000164 від 28.03.2024, а саме на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 23.10.1997, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено в ході проведення огляду місця події 28.03.2024 у приміщенні ТСЦ АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження, користування вказаним майном.

Контроль за виконанням ухвали покласти на дізнавача СД відділу поліції № 1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту її оголошення.

Копію ухвали направити для відома ОСОБА_4 .

Слідчий суддя: