справа №176/753/24
провадження №1-кп/176/107/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті ВодиДніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, група інвалідності не встановлена, дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2024 року за №0000060,

з участю учасників судового провадження: прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022.

Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022.

Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.05.2022, строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022.

Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022.

Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21.11.2022 строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022.

Указом Президента України №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023.

Указом Президента України №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 9259-ІХ від 01.05.2023.

Указом Президента України №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023.

Указом Президента України №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 листопада 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023.

Водночас, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

На виконання цього Указу Президента України та визначених завдань ІНФОРМАЦІЯ_2 16.07.2023 з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_3 на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 , який згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 234 від 18.09.2022 призначений на посаду оператора-далекомірника відділення управління командира дивізіону взводу управління артилерійського дивізіону, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат». Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 201 від 16.07.2023 призначений на посаду водія-електрика відділення управління командира дивізіону взводу управління самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , військовому званні «солдат». Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 346 від 29.11.2023 солдата ОСОБА_3 , водія-електрика відділення управління командира дивізіону взводу управління самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 вважати таким, що 27 листопада 2023 року самовільно залишив військову частину. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 19-РС від 19.01.2024 солдата ОСОБА_3 , водія-електрика відділення управління командира дивізіону взводу управління самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , призначено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Згідно ст. 24 ч. 1 п. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року з 08.05.2022 ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999 року, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Поряд з цим, ОСОБА_3 , вчинив тяжкий злочин за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_3 проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, у військовій частині НОМЕР_2 на посаді водія-електрика відділення управління командира дивізіону взводу управління самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , військовому званні «солдат», 03.02.2024 року, приблизно о 23 год. 30 хв. точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , побачив мобільний телефон Xiaomi Readmi Note 10 Pro 6/128 GB, кольору Gradient Bronze, у зв`язку з чим вирішив заволодіти даним телефоном.

В той час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та визначивши мобільний телефон Xiaomi Readmi Note 10 Pro 6/128 GB, кольору Gradient Bronze, як предмет свого злочинного посягання, в зв`язку з чим останній вирішив вчинити крадіжку мобільного телефону з подальшим використанням для власних потреб, з метою наживи, який належить потерпілій ОСОБА_6 .

Цього ж дня, тобто приблизно о 23 год. 35 хв. 03.02.2024, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, реалізуючи в подальшому раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що він посягає на чуже майно і не має права розпоряджатись ним, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та не може контролювати його дії, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , взяв із землі правою рукою, мобільний телефон Xiaomi Readmi Note 10 Pro 6/128 GB, кольору Gradient Bronze, та скориставшись відсутністю можливих свідків та очевидців, діючи на досягнення свого злочинного умислу, поклавши до своєї кишені даний мобільний телефон, пішов з місця скоєння кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь.

Таким чином, протиправними діями ОСОБА_3 згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 777 від 27.02.2024 потерпілій ОСОБА_6 , завдано матеріального збитку в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

13 березня 2024 року між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до зазначеної угоди, ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за тих обставин, які викладені в угоді про визнання винуватості. Зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри під час судового провадження. При цьому, сторони домовились про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 13.03.2024 року і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. Просила задовольнити позовні вимоги.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому повністю і беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі підозри та обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та строку покарання. Зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі йому наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Зазначив, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Відмовився від справедливого судового розгляду кримінального провадження. Зазначив, що повністю розуміє наслідки обмеження апеляційного та касаційного оскарження вироку суду ухваленого на підставі угоди про визнання винуватості. Позовні вимоги потерпілої визнав.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між підозрюваним та прокурором.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали судового провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 повністю і беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в повній мірі розуміє положення ст.ст. 394, 424, 473, 474,476 КПК України, ст.389-1 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд, з`ясував у обвинуваченого та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.1 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлені.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити узгоджений сторонами угоди про визнання винуватості вид та строк покарання.

Сторони угоди /прокурор та обвинувачений/ домовились про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 , узгодженого покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалість якого має визначити суд.

Потерпілою ОСОБА_6 подано позовну заяву до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у сумі 4500 грн.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкоди, завдана неправомірними діями майну фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, частиною 1 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

В даному випадку, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги визнав повністю, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, як і щодо питання добровільності визнання відповідачем позовних вимог.

Враховуючи те, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_3 дійсно було завдано матеріальну шкоду потерпілій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілої обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 слід стягнути у відшкодування матеріальної шкоди 4500 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 березня 2024 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яка укладена між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 /три/ роки.

Відповідно до вимог п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 4500 / чотири тисячі п`ятсот/ грн.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої ст.389 -1 КК України.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя