Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

29 лютого 2024 року м. Рівне

Справа № 569/14136/23

Провадження № 11-сс/4815/78/24

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 199 КК України, у кримінальному провадженні №0000015,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_10 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кузнецовськ Рівненської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, тобто до 11 квітня 2024 року, з одночасним визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., у разі внесення якої на підозрюваного буде покладено ряд процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що жоден із заявлених стороною обвинувачення ризиків не був доведений, а ризик переховування від слідства та суду обґрунтовується лише тяжкістю можливого покарання. Вказав, що інкримінований ОСОБА_5 епізод був вчинений 12.01.2023, а тому вважає, що за вказаний час орган досудового розслідування повинен був встановити весь механізм вчинення злочину та вилучити речі і документи, які мають значення для справи. Також апелянт покликався на те, що підозрюваний був позбавлений можливості надати докази на спростування ризику відсутності у нього постійних доходів, оскільки захисник йому був залучений лише за 15 хв. до початку судового засідання.

Захисник також зазначив, що ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді, не наведено доказів щодо необхідності призначення ОСОБА_5 максимального розміру застави, вказавши, що у нього відсутнє нерухоме майно, транспортні засоби чи інші матеріальні цінності. Тому, на переконання захисника, застава у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде достатньою для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУНП в Рівненській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №000015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 199 КК України.

Відповідно до приписів ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. При цьому, пунктом 4 ч.2 ст. 183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 199 КК України, що стверджується доказами, зібраними на даний час органом досудового розслідування, а саме протоколами за результатами проведення НСРД, показаннями свідків, підозрюваних, висновками експертів.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

13 лютого 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 199 КК України, а саме у зберіганні, придбані з метою збуту, а також у збуті підробленої іноземної валюти, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, тобто можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати чи спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Колегія суддів, перевіривши матеріали за цим клопотанням, вважає такий висновок слідчого судді правильним.

Зокрема, за результатами апеляційного розгляду не було встановлено наявності у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, які б були достатніми для гарантування дотримання ним належної процесуальної поведінки, оскільки він не має на утриманні дітей чи непрацездатних осіб, що, у сукупності з тяжкістю можливого покарання, свідчить на користь ризики переховування від органу досудового розслідування та суду.

Також, зважаючи на те, що на даний час триває досудове розслідування даного кримінального провадження, в ході якого встановлюються усі обставини вчинення даних кримінальних правопорушень, у тому числі увесь механізм отримання та збуту підробленої іноземної валюти, тому існують ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для справи, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі, шляхом незаконного впливу на свідків та інших можливих осіб, причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Окрім того, існує ймовірність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, у тому числі, пов`язаного із зберіганням та збутом підробленої іноземної валюти з метою отримання доходу.

При цьому, згідно з наданими прокурором документами, вбачається, що командир військової частини НОМЕР_1 , в якій проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, за контрактом ОСОБА_5 , звернувся до ТУ ДБР, розташоване в м.Краматорську, із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, а саме за фактом нез`явлення військовослужбовця солдата ОСОБА_5 вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад місяць, вчиненому в умовах воєнного стану, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Також, враховуючи встановлені на даний час обставини даного кримінального провадження, колегія суддів не вбачає порушень при визначенні ОСОБА_5 застави у максимальному розмірі, передбаченому законодавцем для даної категорії злочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що вказана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3