Справа № 274/8861/23
Провадження № 1-кп/0274/478/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2024 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000325 від 13.07.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 , на даний час перебуває у ДУ «Житомирська УВП (№ 8)», раніше судимого:

1) 08.07.2005 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 302, 75, 76 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

2) 21.10.2008 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 198, ч. 2 ст. 289 , ч.1 ст. 263, 70, 71 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією частини майна, що є його особистою власністю;

3) 09.09.2014 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, 395, 70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

4) 05.10.2020 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі,

5) 08.05.2023 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі,

6) 12.02.2024 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК до позбавлення волі на строк 3 роки.

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

28.01.2023 о 14 год. 58 хв. ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , та у нього виник умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами, належними випадково визначеному ним шляхом довільного набору номеру мобільного зв`язку потерпілому.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків таких дій і бажаючи їх настання, перебуваючи за вказаною адресою проживання, 28.01.2023 о 14 год. 58 хв., використовуючи мобільний телефон марки та моделі «Nomi і144m», шляхом випадкового набору визначив мобільний номер телефону НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_5 , після чого здійснив до останньої телефонний дзвінок з мобільного номеру телефону НОМЕР_2 , з метою повідомлення неправдивої інформації та подальшого заволодіння грошовими коштами потерпілої. Під час телефонної розмови з ОСОБА_5 , використовуючи ефект несподіваності, ОСОБА_4 , скориставшись хвилюванням та розгубленістю потерпілої, видав себе за її брата та повідомив їй про те, що йому потрібні для власних потреб грошові кошти в сумі 1000 грн., тим самим увів потерпілу в оману.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого умислу, після отримання від введеної в оману ОСОБА_5 згоди на перерахування грошових коштів, ОСОБА_4 , з мобільного номеру телефону НОМЕР_3 надіслав смс повідомлення, в якому вказав потерпілій номер мобільного зв`язку НОМЕР_4 , який перебував у користуванні останнього, та попросив надіслати грошові кошти в сумі 1000 грн. на вказаний мобільний номер у якості поповнення мобільного рахунку.

Надалі потерпіла ОСОБА_5 , будучи введеною в оману та переконаною у тому, що діє в інтересах свого брата, із власного карткового рахунку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_5 , того ж дня о 15 год. 46 хв. одним платежем перерахувала на мобільний номер зв`язку НОМЕР_4 , повідомлений ОСОБА_4 потерпілій, грошові кошти в сумі 1000 грн., в результаті чого у останнього виникла можливість розпорядитись вказаними грошовими коштами. Тим самим, ОСОБА_4 повторно заволодів чужим майном шляхом обману, після чого розпорядився незаконно отриманими грошовими коштами на власний розсуд.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого визнається винуватим ОСОБА_4 , передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю та пояснив, що дійсно з свого телефону «Номі» зателефонував на випадковий номер мобільного телефону та представившись братом, попросив перерахувати йому 1000 гривень. Отримані кошти вивів в готівку через мобільного оператора. Не заперечував жодних фактичних обставин інкримінованого кримінального правопорушення. Заявив, що розкаюється в скоєному.

За клопотанням прокурора та згоди учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд переконався, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає. Наслідки такого визнання, у вигляді позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, сторонам роз`яснено.

Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість ОСОБА_6 в межах висунутого обвинувачення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, який відноситься до нетяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, щоразу за вчинення злочинів проти власності, на розгляді відносно нього в судах України перебувають ще декілька обвинувальних актів, неодружений, не працевлаштований, на обліку лікаря нарколога не перебуває, перебував до 2009 року під наглядом лікаря - психіатра в КНП «Психіатрична лікарня» м. Умань з діагнозом «Легка розумова відсталість», а також обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення..

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, зокрема характеру суспільно небезпечного діяння, вчиненого обвинуваченим, приймаючи до уваги його особу та санкцію статті, за якою суд визнає його винуватим, а також те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, вчинив злочин під час судового розгляду кримінальних проваджень за вчинення, знову ж таки, злочинів проти власності, не зважаючи на це належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого потребує контролю з боку держави, а тому призначає йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі. Остаточне покарання суд призначає з врахуванням вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.02.2024.На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Даних про речові докази суду не надано.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи наявність у обвинуваченого статусу засудженого до позбавлення волі, відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.02.2024 року, визначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 07.04.2023 року, таким чином зарахувавши у строк покарання, частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - не застосовувати. Після набрання вироком законної сили ухвала суду від 19.02.2024 про тимчасове залишення засудженого ОСОБА_4 у слідчому ізоляторі у зв`язку з розглядом кримінального провадження в суді припиняє свою дію.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області .

Суддя ОСОБА_1