Провадження № 1-кс/646/786/2024
УХВАЛА

іменем України

25.03.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

та підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003428 від 26.12.2023 року, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ананьїв Одеської області, громадянина України, освіта повна загальна средня, військовослужбовця військової служби за призовом по мобілізації, який проходить службу на посаді розвідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні дітей ОСОБА_7 , 2014 року народження, ОСОБА_8 , 2021 року народження, в силу ст. 89 КК України несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

25.03.2024 року старший слідчий звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, погодженими з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_5 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2023 року за № 21 зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду розвідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст. 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_5 був зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до спів службовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

Порушуючи вимоги вказаних вище нормативно-правових актів ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

25.12.2023 року близько о 18 год. 00 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, солдат ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді стрільця помічника гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебував у місці тимчасової дислокації, за адресою: АДРЕСА_3 .

На грунті несприятливих відносин в нього відбувся конфлікт з командиром відділення безпілотних авіаційних комплексів розвідувального взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , внаслідок чого у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_9 , використовуючи при цьому у якості знаряддя вчинення злочину, закріплений за ним АК-74 кал. 5,45 мм., №. АК-74 № 6 року випуску.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та бажаючи настання саме таких наслідків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , схопив ОСОБА_9 , який перебував в зв`язаному стані погрузив його в службовий автомобіль ТМ Nissan «X-Trail» з реєстраційним номером НОМЕР_2 в багажне відділення, взяв з собою закріплену за ним автоматичну зброю АК-74 кал. 5,45 мм., №. АК-74 № 6022149, 1981 року випуску, відвіз ОСОБА_9 в АДРЕСА_4 після чого здійснив не менше 3 пострілів у ОСОБА_9 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді множинних кульових вогнепальних наскрізних поранень голови, тулуба, кінцівок, і настання смерті потерпілого.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

27.12.2023 року о 16 год. 50 хв. ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на факт вчинення ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення - злочину, а саме: протокол огляду місця події від 26.12.2023 року; протокол огляду місця події від 26.12.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 26.12.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 26.12.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 26.12.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 26.12.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 26.12.2023 року; протокол затримання підозрюваної особи у вчиненні злочину від 26.12.2023 року.

28.12.2023 року слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.02.2024 року включно, без визначення застави.

26.02.2024 року слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова продовжено підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.03.2024 року включно, без визначення застави.

29.12.2023 року призначено судово-цитологічні експертизи.

04.01.2024 року призначено судово-балістичну експертизу.

11.01.2024 року призначено судово-молекулярно генетичну експертизу.

У зв`язку із постійним переміщенням представників потерпілого по території України через загостренням військової ситуації, допитати їх виявилося неможливим.

Крім того, по кримінальному провадженню, з метою проведення повного неупередженого досудового розслідування, необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, а саме:

- встановлення та допиту додаткових свідків з метою встановлення нових та перевірки вже зібраних в рамках провадження доказів.

- проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5

- повідомлення кінцевої підозри;

- продовження строку тримання під вартою.

- відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження;

- складання обвинувального акту та вручення його учасникам кримінального провадження.

Обставинами, що перешкоджали здійсненню вищевказаних слідчих (розшукових) дій та заходів є складність кримінального провадження, а саме: введення та дія в Україні воєнного стану; складність та тривалість окремих експертиз; великий обсяг інформації отриманий під час здійснення досудового розслідування, котрий необхідно перевірити, проаналізувати та прийняти відповідні процесуальні рішення з метою об`єктивного та неупередженого досудового розслідування.

Посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України старший слідчий просив продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.05.2024 року.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні. Просив, продовжити відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 26.05.2024 року включно, у разі продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не застосовувати до останнього заставу, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні підозрюваний пояснив, що покази дає добровільно, до нього не застосовувалось насильство. Вважав за доцільне задоволення клопотання про продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави. Зазначив, що 25.12.2023 року він, захищаючи свою честь, вивіз на автомобілі у лісосмугу свого керівника ОСОБА_9 , де вистрелив у його бік три-чотири рази з автомата АК, з відстані близько 2 метрів. В результаті отриманих поранень ОСОБА_9 помер.

Захисник не заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення застави.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.

В провадженні СВ Куп`янського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0003428 від 26.12.2023 року, попередня кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_5 27.12.2023 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкові від 28.12.2023 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ « Харківський слідчий ізолятор», який було продовжено ухвалою слідчого судді від 26.02.2024 року строком до 26.03.2024 року включно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними витягу з ЄРДР від 26.12.2023 року, кримінальне провадження № 0003428 правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України; даними протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_10 від 26.12.2023 року; даними протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_11 від 26.12.2023 року; даними протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_12 від 26.12.2023 року; даними протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_13 від 26.12.2023 року; даними протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_14 від 26.12.2023 року; даними протоколу огляду місця події від 26.12.2023 року, даними постанови від 26.12.2023 року про визнання речових доказів, даними протоколу огляду від 26.12.2023 року, даними постанови від 27.12.2023 року про визнання речовими доказами, даними висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_5 від 15.01.2024 року, даними висновку судової медичної експертизи від 26.12.2023 року, даними висновку судової балістичної експертизи від 28.02.2024 року.

При цьому слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Слідчий суддя звертає увагу, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» № № 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати розгляду кримінального провадження або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора, що тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину є вагомим доводом, що збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому лише тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Крім того, як зазначив прокурор, підозрюваний є обізнаним про частину зібраних доказів, у тому числі свідків, показання яких можуть підтверджувати його вину у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Разом із цим, ознайомившись із протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням свідків, підозрюваний обізнаний як про їх персональні данні, так і про зміст наданих ними показань на стадії досудового розслідування.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Таким чином, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки слідчим належно не обґрунтовано, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що останній раніше судимий.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Дійсно, як встановлено під час розгляду клопотання, ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий, має повну загальну середню освіту, постійне місце проживання у Одеській області, двох синів 2014 та 2021 років народження, відповідно. Разом з тим, слідчий суддя не вважає ці доводи такими, що переважають існування ризиків, існування яких встановлено під час розгляду клопотання. Належних та допустимих доказів про неможливість перебування ОСОБА_5 в умовах СІЗО за станом здоров`я, станом на час розгляду клопотання, слідчому судді не надано.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів щодо обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 умисного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому продовжує йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.05.2024 року включно.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003428 від 26.12.2023 року, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 26.05.2024 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 26.05.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 , в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя