Провадження № 1-кс/686/3779/24
29 квітня 2024 року м. Хмельницький
В обґрунтування клопотання зазначає, що на даний час в рамках кримінального провадження проведено огляд арештованого майна, відповідні експертизи та ОСОБА_6 має намір надати допомогу Збройним Силам України за рахунок зазначених лікарських засобів, подальше зберігання яких може привести дов трати їх лікувальних властивостей.
Адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився про розгляд клопотання повідомлений телефонограмою.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснили, що не заперечують проти скасування арешту на лікарські засоби, які не є обмеженими в обігу, однак заперечують пороти задоволення клопотання щодо скасування арешту в частині лікарських засобів: «Rivotril 2,5 mg.» у кількості 195 упакувань, «Mogadon 5 mg.» у кількості 20 упакувань, «Lorazepam 2,5 mg.» у кількості 6 упакувань, «Bromazepam 3 mg.» у кількості 1 упакування; лікарські засоби: «Xanax 3 mg.» у кількості 9 упакувань (30 таблеток в упакуванні), «Хапах 1 mg.» у кількості 150 упакувань (20 таблеток в упакуванні), «Хаnах 1mg.» у кількості 16 упакувань (30 таблеток в упакуванні), «Хапах 2 mg.» у кількості 7 упакувань (30 таблеток в упакуванні), «Хапах 0,5 mg.» у кількості 38 упакувань (20 таблеток в упакуванні); лікарські засоби: «Rivotril 2,5 mg.» у кількості 168 упакувань (20 таблеток в упакуванні), оскільки під час досудового розслідування встановлено, що ці лікарські засоби мають у складі психотропні речовини, обіг яких обмежений.
Крім цього, прокурор ОСОБА_3 зазначила, що у клопотанні не конкретизовані лікарські засоби, які не мають у складі психотропних речовин та захисник фактично просить скасувати арешт на усі вилучені упакування, включаючи ті, які доводять причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 19.12.2023 року було надано дозвіл на проведення обшуку у нежитловому приміщенні (гаражному приміщенні) АДРЕСА_1 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення і вилучення мобільних терміналів, сім карток, за допомогою яких ОСОБА_6 домовляється про контрабанду та незаконне придбання, зберігання, перевезення, пересилання та збут психотропних речовин, речей і документів, які містять відомості про такі дії ОСОБА_6 .
У подальшому, 08.01.2024 старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 було проведено обшук у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході якого було виявлено та вилучено: документи та аркуші паперу із чорновими записами на 28 аркушах, носії інформації у виді флешок у кількості 3 шт, 4 банківські картки, 1 сім-картка, мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 номер НОМЕР_4 , паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 номер НОМЕР_5 , паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 номер НОМЕР_6 , паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 номер НОМЕР_7 , зошит з чорновими записами на 24 аркушах, сім-картка мобільного оператора № НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору, ноутбук марки «ASUS» моделі «X540U» серійний номер НОМЕР_9 із зарядним пристроєм, які поміщено до сейф-пакету №PSP3208805; поліетиленові упакування ТОВ «Нова пошта» в кількості 141 пакет та коробки ТОВ «Нова пошта» в кількості 22 шт.; рулони скочу у кількості 11 шт. та невідома кількість латексних рукавиць,; товаротранспортні накладні ТОВ «Нова пошта» в кількості 10 шт.; 4 тримачі для сім-карт та одна запакована сім-картка; лікарські засоби: «Rivotril 2,5 mg.» в кільклості 195 упакувань, «Mogadon 5 mg.» в кількості 20 упакувань, «Lorazepam 2,5 mg.» в кількості 6 упакувань, «Bromazepam 3 mg.» в кількості 1 упакування, які поміщено до паперової коробки, яка скріплена биркою із пояснювальними написами, посвідчено підписами учасників та опечатано; лікарські засоби: «Хаnах 3 mg. в кількості 9 упакувань (30 таблеток в упакуванні), «Хаnах 1 mg.» в кількості 150 упакувань (20 таблеток в упакуванні), «Хаnах 1 mg.» в кількості 16 упакувань (30 таблеток в упакуванні), «Хаnах 2 mg.» в кількості 7 упакувань (30 таблеток в упакуванні), «Хаnах 0,5 mg.» в кількості 38 упакувань (20 таблеток в упакуванні), які поміщено до паперової коробки, яка скріплена биркою із пояснювальними написами, посвідчено підписами учасників та опечатано; лікарські засоби: «Rivotril 2,5 mg.» в кількості 168 упакувань (20 таблеток в упакуванні), які поміщено до паперової коробки, яка скріплена биркою із пояснювальними написами, посвідчено підписами учасників та опечатано; лікарські засоби різних марок та виробників в кількості 681 упакування та 5 картонних коробок які скріплені бирками із пояснювальними написами, посвідчено підписами учасників та опечатано; 4 латексні рукавиці, які поміщено до паперового конверту на який нанесено пояснювальний напис, посвідчено підписами учасників та опечатано.
Згідно з ухвалою суду, арешт накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів.
Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.
Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".
Отже, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.
За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно з ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ у вказаному питанні, необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).
Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.
Окрім того, статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як встановлено в судовому засіданні лікарські засоби «Rivotril 2,5 mg.» у кількості 195 упакувань, «Mogadon 5 mg.» у кількості 20 упакувань, «Lorazepam 2,5 mg.» у кількості 6 упакувань, «Bromazepam 3 mg.» у кількості 1 упакування; лікарські засоби: «Xanax 3 mg.» у кількості 9 упакувань (30 таблеток в упакуванні), «Хапах 1 mg.» у кількості 150 упакувань (20 таблеток в упакуванні), «Хаnах 1mg.» у кількості 16 упакувань (30 таблеток в упакуванні), «Хапах 2 mg.» у кількості 7 упакувань (30 таблеток в упакуванні), «Хапах 0,5 mg.» у кількості 38 упакувань (20 таблеток в упакуванні); лікарські засоби: «Rivotril 2,5 mg.» у кількості 168 упакувань (20 таблеток в упакуванні) згідно із проведеними експертизами містять у собі психотропні речовини.
Зазначені лікарські засоби із вмістом психотропних речовин є речовими доказами у межах кримінального провадження та можуть бути використані для доказування вчинення кримінального правопорушення.
Пунктом 29 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104, визначено, що речові докази у вигляді предметів чи товарів, що належать до вилучених з обігу на підставі відповідного рішення слідчого судді, суду передаються для їх технологічної переробки або знищуються.
Беручи до уваги викладене, слідчий суддя вважає, що указані вилучені речі в силу зазначеного нормативно регулювання та встановлених обставин, є майном, вилученим з обігу та не можуть бути повернуті особі, у якої вони вилучені.
А тому підозрюваний ОСОБА_6 не може бути законним володільцем цього майна.
Водночас лікарські засоби різних марок та виробників у кількості 681 упакування за твердженням слідчого ОСОБА_4 не містять у собі заборонених чи обмежених в обігу речовин та можуть бути повернуті власнику.
Згідно із долученими відомостями про розрахунок потреби у лікарських засобах для Збройних Сил України , військовим частинам можливо передати їх та сторона обвинувачення не заперечує проти скасування арешту з цією метою.
З огляду на викладене та відсутність у сторони обвинувачення заперечень щодо необхідності подальшого застосування арешту на лікарські засоби різних марок та виробників у кількості 681 упакування, підстав зберігати їх надалі у розпорядженні сторони обвинувачення натепер немає.
Щодо вимоги клопотання про передання лікарських засобів Збройним Силам України, то слідчий суддя зазначає, що таке повноваження у слідчого судді за результатом розгляду клопотання КПК України не передбачене.
З урахуванням викладених обставин слідчий суддя приходить до висновку про можливість часткового задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя
У іншій частині вимог клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя