ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1153/24 Справа № 202/5872/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000248, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 361 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_6

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 29 червня 2024 року, заборонивши йому з 22.00 години до 06.00 години наступного дня, за винятком необхідності отримання медичної допомоги, необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 361 КК України та може переховуватися від органів досудового розслідування та незаклнно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

В той же час слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не було доведено дійсної наявності інших ризиків.

В апеляції:

- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у 369 розмірах прожиткового мінімуму, що складає 1 158 634,45 гривень.

В обґрунтування вказує, що слідчий суддя не врахував ризики, на які посилався слідчий у своєму клопотанні, поверхнево дослідив матеріали справи, а також не прийняв до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, а тому останній може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин.

Таким чином, на переконання прокурора, застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання цим ризикам.

Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які кожен окремо та разом заперечували проти задоволення апеляції, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримані та, вирішуючи це питання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя належно дослідив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; особу підозрюваного та обставини вчинення інкримінованого злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, за матеріалами, долученими до клопотання слідує, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248 від 05 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України.

29 січня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 358 КК України та 21 травня 2024 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 361 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів слідує, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів, з огляду на наявність відповідних доказів, а саме: протоколів допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколу огляду місця події від 17 серпня 2022 року; протоколу огляду від 16 вересня 2022 року; протоколу допиту представника потерпілого від 26 травня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09 січня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23 січня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 23 січня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 08 лютого 2024 року; висновком експерта № 01/09/2023 від 24 листопада 2023 року, які в достатній мірі вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Перевіряючи доведеність визначених в оскаржуваній ухвалі слідчого судді ризиків, колегія суддів враховує встановлені обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які відносяться в тому числі до категорії тяжких, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а тому підозрюваний може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування або суду або незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

В той же час, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність доказів існування ризиків знищення, сховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, а також врахував особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, зокрема те, що ОСОБА_6 проживає з матір`ю, яка є інвалідом, та за якою згідно рішення Верхньодніпровською міською радою ОСОБА_6 здійснює догляд, раніше не судимий, має постійне місце проживання.

За наведеного, слідчий суддя не вбачав достатніх даних, які б об`єктивно свідчили про неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прокурором, а ні в апеляційній скарзі, а ні в судовому засіданні апеляційного суду не наведено досить переконливих обставин і доводів щодо недостатності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту для запобігання визначеним ризикам.

Таким чином, відмова в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і, зокрема, правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду у справі «Харченко проти України», та є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.

З врахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, положень кримінального процесуального закону, відсутні підстави для скасування чи зміни ухвали слідчого судді з мотивів наведених прокурором в апеляційній скарзі.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни ухвали слідчого судді не встановлено. Запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з наведеними вище вимогами норм кримінального процесуального закону, тому вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000248, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 361 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4