справа № 631/1025/24
провадження № 1-кп/631/115/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , вивчивши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку разом із доданими до нього матеріалами й розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2024 року під № 0000085, щодо обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Станичне Нововодолазького району Харківської області, громадянка України, має повну середню освіту, працює на швейній фірмі «NEW VERY» на посаді швеї, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області в порядку, передбаченому ст. 283, 291, 301 КПК України, надійшов складений прокурором обвинувальний акт із доданими до нього документами разом із клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні та матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2024 року під № 0000085, щодо вчинення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення у виді кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а. с. 86).

Зазначений обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, в день надходження передано на розгляд головуючого судді ОСОБА_1 (а. с. 87).

Вирішуючи питання щодо здійснення судового провадження у першій інстанції, судом встановлено, що прокурор Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому згідно з приписами ст. 36 і 37 КПК України на підставі постанови про призначення групи прокурорів, прийнятої 14 червня 2024 року заступником керівника Харківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , надані відповідні повноваження, надіслав обвинувальний акт разом із клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а. с. 14, 22).

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, суд розглядає його без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

При цьому, як передбачено ч. 1, 3 ст. 302 КПК України, прокурор, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду, він до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додає їх відповідні письмові заяви та матеріали досудового розслідування.

Вивчаючи матеріали кримінального провадження, суд упевнився, що 24 червня 2024 року потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надала прокуророві свою письмову згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням її права апеляційного оскарження згідно із ч. 2 ст. 302 КПК України, а також з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні, що виклав у формі відповідної заяви (а. с. 11-12).

Також, суд переконався, що й підозрювана ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у той же день, а саме, 24 червня 2024 року у присутності захисника ОСОБА_6 , що діє за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якого відповідно до положень КПК України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням № 005-270006019 від 22 червня 2024 року та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 1893 від 18 лютого 2015 року, склала письмову заяву щодо беззаперечного визнання нею своєї винуватості у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до змісту ч. 2 ст. 302 КПК України та наданням згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (а. с. 7-8, 80).

Перевіркою матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2024 року під № 0000085, щодо вчинення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення у виді кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та змісту обвинувального акта із доданими до нього документами, зокрема, письмовою заявою підозрюваної, засвідченого її підписом та підписом його захисника, доведене беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості у інкримінованому їй органом дізнання кримінальному проступку за встановлених дізнанням обставин.

Також, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , не віднесене до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, тому згідно з приписами ч. 1 ст. 31 КПК судочинство у цій справі слід здійснити професійним суддею місцевого загального суду одноособово.

За викладених обставин, у відсутність наявних перешкод для здійснення судового розгляду у п`ятиденний строк з дня отримання цього обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд вважає можливе за результатами спрощеного провадження ухвалити вирок.

Отже, органом досудового розслідування встановлено та не оспорюється учасниками судового провадження, що 10 червня 2024 року, близько 20:30 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилася на межі земельних ділянок 42 та АДРЕСА_1 де в той же час знаходилась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У вказаний час та у вказаному місці, між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , відбувся конфлікт на грунті раніше виниклих неприязних стосунків стосовно одна до одної, в ході якого у ОСОБА_2 виник раптовий протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості.

Реалізуючи свій раптовий протиправний умисел, з мотивів виниклих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді спричинення невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно, ОСОБА_2 нанесла один удар коліном правої ноги у живіт ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_2 своєю правою рукою схопила за волосся ОСОБА_5 вкусила її за ліве плече, та нанесла подряпини своєю лівою рукою на правій стороні обличчя потерпілої.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_2 , відповідно до висновку експерта № 12-14/66-НВ/24 від 20 червня 2024 року, у ОСОБА_5 мали місце садна на обличчі, лівій руці, синці на животі, які виникли від травматичної дії тупих твердих предметів з обмеженою контактною поверхнею, можливо біля 1 доби до огляду фахівця, з механізмом утворення, відповідно, тертя-ковзання та удар-стиснення.

За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (п. 2.3.5.а, 2.3.2.6 «Правил» судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Між отриманими тілесними ушкодженнями та незначними скороминущими наслідками, що настали у ОСОБА_5 мається причинний зв`язок.

Дані тілесні ушкодження до небезпечних для життя не відносяться.

Локалізація, характер та механізм утворення виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень відповідають тому способу, на який вона вказує в ході проведення за її участю слідчого експерименту.

Отже всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час досудового розслідування у формі дізнання, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_2 доведена повністю. Її дії відповідають складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і правильно кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують йому покарання.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, санкції ч. 1 ст. 125 цього ж кодексу, а також особливостей та обставин його вчинення, й доходить висновку, що обвинуваченою дійсно вчинене кримінальне правопорушення яке кримінальним законом вважається проступком.

Досліджуючи дані про особу, суд ураховує що обвинувачена ОСОБА_2 зареєстрована та має постійне місце мешкання, на обліку у наркологічному диспансері та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у Харківського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області не перебуває, раніше не судима.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд, відповідно до положень ст. 66 КК України визнає щире каяття.

Обставинами, які згідно зі ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Пленум Верховного суду України у пункті 1 своєї Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Ураховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, беручи до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність у матеріалах кримінального провадження претензій матеріального чи морального характеру від потерпілої, суд доходить висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У рамках цього кримінального провадження цивільний позов поданий не був, процесуальних витрат немає, заходи забезпечення не застосовувались, речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 31, 291, 293, 301, 302, 349, 368 376, 381, 382, 392 - 395, 532 535 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

На вирок може бути подана апеляція в Харківський апеляційний суд через Нововодолазький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1