ЄУН 389/3283/21
Провадження №1-кп/389/293/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 22.02.2021, №0000910 від 11.10.2023, №0000006 від 02.01.2024 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с.Петрове Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманці відсутні, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 скоїв таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, поєднані з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

22.02.2020 приблизно о 02.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поряд із територією домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, а саме на крадіжку належного ОСОБА_5 майна з господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння за вказаною адресою.

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю частини паркану, проник на територію подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи на території двору ОСОБА_4 шляхом пошкодження навісного замка на вхідних дверях проник всередину господарського приміщення, звідки таємно викрав належні ОСОБА_5 бензопилу «Дніпро М БП-510П», вартістю 1050 грн., бензопилу «Дніпро М ВР-4520», вартістю 1229,90 грн., болгарку «Sparky M2200» вартістю 2667,09 грн., електрозварювальний апарат «Plus mma-250 mini» вартістю 1605 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6551,99 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, 10.10.2023 приблизно о 23.00 год. (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за адресою: АДРЕСА_4 .

Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, а саме на крадіжку належних ОСОБА_6 курей з господарської будівлі, розташованої на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 .

Реалізуючи даний умисел ОСОБА_4 того ж дня, приблизно о 23.10 год. зі сторони городу підійшов до території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , де діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, руками відчинив гачок та прибравши дошку, яка виступала засувом, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 . Перебуваючи на території даного домоволодіння ОСОБА_4 руками відчинив засув та прибрав дерев`яну дошку, якою були підперті двері, після чого проник до господарського приміщення звідки таємно повторно викрав належні ОСОБА_6 три півня породи «Тетра» віком 1 рік вартістю 400 грн. кожен, загальною вартістю 1200 грн. та три курки породи «Тетра» віком 1 рік вартістю 200 грн. кожна, загальною вартістю 600 грн., яких поклав до полімерного мішка, який мав при собі. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1800 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Також, 01.01.2024 приблизно о 17.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні кімнати житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме на крадіжку належного ОСОБА_7 револьверу під патрон флобера з приміщення кімнати житлового будинку, розташованого за вказаною адресою.

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу таємно повторно викрав належний ОСОБА_7 револьвер під патрон флобера, калібру 4мм, нарізний «ZBROIA PROFІ» (4.5, 4.0 мм), (сатин/пластик)», вартістю 6225,84 грн., який знаходився на підвіконні в кімнаті житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6225,84 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України визнав повністю та надав суду показання, які повністю відповідають викладеному в обвинувальних актах стосовно вчинених кримінальних правопорушень, згідно яких він дійсно 22.02.2020 вночі, приблизно о 02.00 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник на територію подвір`я по АДРЕСА_3 , пошкодив навісний замок на вхідних дверях проник всередину господарського приміщення звідки викрав дві бензопили, болгарку та електрозварювальний апарат, потім з місця вчинення кримінального правопорушення зник, ці речі в подальшому продав приблизно за 2000 грн., кошти використав на власні потреби.

Також, 10.10.2023 біля 23.00 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він знаходився по АДРЕСА_4 , руками відчинив гачок та прибравши дошку, якою були підперті двері, викрав три півня, три курки, поклав їх у мішок та зник з місця злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, він 01.01.2024 приблизно о 17.00 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння по АДРЕСА_3 , з приміщення кімнати цього житлового будинку викрав револьвер, який знаходився на підвіконні, потім з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

У скоєному щиро розкаюється. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд даної справи за його відсутності, міру покарання для обвинуваченого залишає на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд даної справи за її відсутності, міру покарання для обвинуваченого залишає на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні 29.04.2024 поданий цивільний позов підтримала повністю, просила задовольнити, а в подальшому подала заяву про розгляд даної справи за її відсутності, міру покарання для обвинуваченого залишає на розсуд суду.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальних актах та кваліфікацію своїх дій, крім того, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє, усвідомлює зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, мотив та мету вчинених злочинів, а також дані про особу: те, що він вважається таким, що не має судимості, не одружений, утриманці відсутні, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, висновок досудової доповіді, відповідно до якої, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

Відповідно до вимог ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, про що свідчить надання правдивих та послідовних показань.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, а саме: ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та його покарання та відсутність обтяжуючих обставин, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_4 покарання у межах санкцій ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, та приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до обвинуваченого положення ст.75 КК України, а саме: звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_4 , є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Так, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, суд вважає, що законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню ОСОБА_4 та попередженню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки позбавлення волі, за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування призначеного остаточного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, що на думку суду з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_4 є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування 1800,00 грн. матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також 300 грн. моральної шкоди.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування 1800,00 грн. матеріальної шкоди, підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні вставлено вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме крадіжки курей на загальну суму 1800 грн.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення з останнього 300 грн. моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушенням, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відшкодування моральної шкоди регулюється статтею 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом п.1 ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає серед іншого й у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Як передбачено ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також, суд приймає до уваги постанову пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», а саме пункт 9 з якого вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, глибину душевних страждань потерпілої, які пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, а також вимоги розумності та справедливості, визнання позову обвинуваченим, тому вважає за можливе стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 користь потерпілої 300 грн. моральної шкоди.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, під час судового розгляду таких клопотань також не надходило, а тому суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого.

Згідно ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню за проведення судово-товарознавчих експертиз складають 760 грн.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 367, 368, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 у покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років .

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного остаточного покарання у виді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку, наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1800 (одну тисячу вісімсот) грн., а також, в рахунок відшкодування моральної шкоди 300 (триста) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз: №3340 від 26.08.2021 у розмірі 210 (двісті десять) грн., №4501 від 13.10.2023 у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) грн., №100 від 10.01.2024 у розмірі 300 (триста) грн., а всього на загальну суму 760 (сімсот шістдесят) грн.

Речові докази:

-дві курині голови та дві курячі лапи, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній як їй належні;

-револьвер під патрон флобера, калібру 4мм, нарізний «ZBROIA PROFІ» (4.5, 4.0 мм), (сатин/пластик)», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - залишити останній як їй належні;

-чек №КК 762 та паспорт до револьверу під патрон флобера, калібру 4мм, нарізний «ZBROIA PROFІ» (4.5, 4.0 мм), (сатин/пластик)», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - передати потерпілій ОСОБА_7 як їй належні.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1