Справа № 450/576/24 Провадження № 1-кп/450/306/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 286 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000646 від 15.10.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, інвалід 2 групи, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

встановив:

14.10.2023 близько о 19:15 водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Fiat» модель «Stilo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі «Миклашів - Нижня-Білка, неподалік с. Нижня-Білка Львівського району Львівської області, порушив вимоги чинних Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями, а саме:

- Розділу 1, пунктів:

1.3(учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими);

1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків);

1.10 (в частині значення терміну «дорожня обстановка» (сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом);

- Розділу 2, пункту 2.3 (підпунктів «б» (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі) та «д» (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху);

- Розділу 12, пунктів:

12.3(у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди),

- Розділу 19, пункту 19.3 (у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умови фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення),

що виразилось в тому, що він керуючи вищевказаним транспортним засобом та рухаючись по автодорозі «Миклашів Нижня-Білка», у правій смузі руху у напрямку до с. Нижня-Білка, зі швидкістю близько 70 км./год., проявив неуважність та неналежне стеження за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, будучи засліпленим світлом фар зустрічного транспортного засобу, без причин технічного характеру не зменшив швидкість керованого транспортного засобу та його не зупинив, а продовжив рух внаслідок чого допустив зіткнення із велосипедом марки «Discovery» під керуванням велосипедиста ОСОБА_6 .

В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Fiat» модель «Stilo» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді множинних переломів гомілки, закритого перелому нижньої третини обох кісток лівої гомілки зі зміщенням фрагментів та під звихом стопи дозовні, забою ділянки кульшового суглоба зліва, забою нижньої частини спини та таза, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Отже, ОСОБА_4 будучи особою, яка керувала транспортним засобом, своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні подав клопотання у якому просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного вище злочину та кримінальне провадження закрити у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання обвинуваченого про звільнення останнього від кримінального відповідальності та закриття кримінального провадження не заперечив. Крім того, потерпілий самостійно подала до суду клопотання у якому просить закрити кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України стосовно ОСОБА_8 у зв`язку із примиренням обвинуваченого та потерпілого, обвинуваченим потерпілому відшкодовано матеріальну та моральну шкоду в повному розмірі.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження не заперечив.

З`ясувавши думку учасників процесу, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для вирішення клопотання обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та закриття кримінального провадження:

в силу вимог ст. 46 КК України, в редакції 01.07. 2020 року, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Встановлено, що:

вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, кримінальне правопорушення, яке передбачено КК України обвинувачений вчинив вперше.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України в редакції до 01.07. 2020 року, злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України є злочином невеликої тяжкості, оскільки відповідно до санкції ч. 1 ст. 286 КК України, за вчинення такого злочину передбачене покарання більш м`яке ніж позбавлення волі на строк два роки.

Потерпілий та обвинувачений досягнули примирення, обвинувачений відшкодував потерпілому шкоду заподіяну вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а потерпілі в свою чергу шляхом вільного волевиявлення пробачив обвинуваченому вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не числиться; має постійне місце проживання та місце реєстрації.

За вказаних вище обставин, суд прийшов до висновку, що існує достатньо підстав визначених ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000646 від 15.10.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 підлягає закриттю, у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України.

Встановлено, що підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу до вступу ухвали суду в законну силу немає.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Оскільки закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових інженерно-транспортних експертиз № CE-19/114-23/20712-IT від 07.11.2023 року, № CE-19/114-23/20713-IT від 07.11.2023 року, № CE-19/114-23/20715-IT від 07.11.2023 року, транспортно-трасологічної експертизи № 4446-Е від 15.12.2023 року та судової інженерно-транспортної експертизи № CE-19/114-23/26035- IT від 10.01.2024 року.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21).

Речові докази у кримінальному провадженні:

автомобіль марки «FIAT» моделі «STILO», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який вилучено в ході проведення огляду місця ДТП від 15.10.2023 року, - слід вважати повернутим ОСОБА_4 згідно розписки від 16.11.2023 року;

велосипед марки «Discovery» - слід повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

2 фрагменти (уламки) від невстановленого транспортного засобу слід знищити;

медичну карту стаціонарного хворого № 85724 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - слід повернути ВП «Лікарня Святого Луки» КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Керуючись ст. 288, 369 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд,-

постановив:

клопотання, - задоволити.

ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - звільнити.

Кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000646 від 15.10.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , - закрити.

Запобіжний захід до вступу ухвали в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 , - не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

автомобіль марки «FIAT» моделі «STILO», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який вилучено в ході проведення огляду місця ДТП від 15.10.2023 року, -вважати повернутим ОСОБА_4 згідно розписки від 16.11.2023 року;

велосипед марки «Discovery» - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

2 фрагменти (уламки) від невстановленого транспортного засобу знищити;

медичну карту стаціонарного хворого № 85724 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - повернути ВП «Лікарня Святого Луки» КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 24 587,44 грн. /двадцять чотири тисячі п`ятсот вісімдесят сім гривень 44 коп./ судових витрат на залучення експертів.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення апеляційним судом.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1