Справа № 308/3357/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 від 06.02.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , про застосування відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Борислав Львівської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні відомості щодо якого, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 від 06.02.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, строком на 2 місяці.

У клопотанні вказано на те, що як встановлено досудовим розслідуванням Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався

З 19.10.2022 ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тобто ОСОБА_4 із 19.10.2022 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовець ОСОБА_4 повинен у своїй повсякденній діяльності дотримуватись вимог: статей 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно з якими військовослужбовці постійно повинні свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрими, дисциплінованими, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, бути зразком високої культури, скромності і витримки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому; статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися Конституції та Законів України, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти власності, яке він вчинив за наступних обставин:

Так, 05.02.2024, близько 19 год. 03 хв., у ОСОБА_4 , під час перебування поблизу будинку АДРЕСА_2 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: перфоратора марки «Дніпро М» RH 120М та драбини алюмінієвої 3-х секційної марки «Квітка PRO» 110-9309, які знаходилися у підсобному приміщенні на другому поверсі ЖК «Кристал», що розташований за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Баб`яка, 1Б.

Так, солдат ОСОБА_4 близько 19 год. 03 хв. 05.02.2024, перебуваючи поза місцем несення служби, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, проник до підсобного приміщення на другому поверсі ЖК «Кристал», що розташований за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Баб`яка, 1Б, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: перфоратор марки «Дніпро М» RH 120М та драбину алюмінієву 3-х секційну марки «Квітка PRO» 110-9309, після цього ОСОБА_4 покинув місце події, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 6169, 00 гривень..

У клопотанні вказано на те, що таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням в інше приміщення, вчиненій в умовах воєнного стану.

Слідчий зазначає, що 20.02.2024, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як зазначено у клопотанні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від 05.02.2024; протоколом огляду місця події від 05.02.2024; протоколом допиту потерпілого від 06.02.2024; Протокол огляду відеозапису від 20.02.2024; протоколом огляду речей та документів від 06.02.2024; висновками експертиз.

Так, слідчий вказує і на те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у тяжкому злочині, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строком від п`яти до восьми років.

При цьому слідчий покликається на положення: ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 178 ст. 177 КПК України.

Окрім того, у клопотанні вказано на те, що необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання й те, що по справі необхідно провести ряд слідчих дій, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; також, враховуючи, що ОСОБА_4 є діючим військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , останній може бути призваний в будь-який регіон та легально покинути територію міста Ужгород, тим самим, унеможлививши проведення ряду слідчих дій у кримінальному провадженні та переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, а також оскільки досудове розслідування триває, підозрюваний може впливати на потерпілого, який судом ще не допитаний.

З огляду на вказане, слідчий вказує на те, що з урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 184, 194 КПК України, слідчий просить слідчого суддю: застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Борислав Львівської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у силу ст. 89 КК України раніше не судимого, запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, строком на 2 місяці.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні. Просив додати до матеріалів клопотання копію витягу з наказу від 14.01.2023 №14 командира військової частини НОМЕР_1 про зняття із усіх видів забезпечення військовослужбовця солдата ОСОБА_4 , який 13 січня 2023 не прибув з лікувального закладу до місця дислокації військової частини та йому призупинено грошове забезпечення, копію витягу із наказу від 22.04.2023 №17-РС Командира військової частини НОМЕР_1 ( по особовому складу), про увільнення від займаних посад та виведення в розпорядження командира військової частини солдата ОСОБА_4 , оператора 3 відділення взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 .

Підозрюваний не заперечував проти задоволення поданого клопотання щодо домашнього арешту у нічний час доби. Вказав на те, що на даний час продовжує лікування вдома, отримав контузію. Довідки щодо перебування на амбулаторному лікуванні надати не може. Разом із тим, зазначив що на даний час перебуває вдома, а не у військовій частині.

Заслухавши прокурора з приводу внесеного клопотання, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби (ч.1 ст.181 КПК України).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 від 06.02.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

20.02.2024, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від 05.02.2024; протоколом огляду місця події від 05.02.2024; протоколом допиту потерпілого від 06.02.2024; Протокол огляду відеозапису від 20.02.2024; протоколом огляду речей та документів від 06.02.2024; висновками експертиз.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину. При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин що інкримінується ОСОБА_4 , передбачений ч.4 ст. 185 КК України, у тяжкому злочині, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строком від п`яти до восьми років.

Слідчий суддя при розгляді клопотання враховує існування ризиків передбачених ч.1 т. 177 КПК України.

Зокрема, те що тяжкість покарання яке загрожує ОСОБА_4 , саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що на цей час, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання останнього винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а саме до трьох років позбавлення волі, останній перебуваючи під загрозою застосування вказаного покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаного злочину, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності такої поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання обґрунтовано, а прокурором в судовому засіданні доведено, наявність ризику незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя враховує те, що підозрюваному відомо про місце роботи свідків, а тому він може впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показань на свою користь.

При встановленні наявності вказаного ризику слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків, потерпілого під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо заявлених слідчим у клопотанні ризиків про те, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання й те, що по справі необхідно провести ряд слідчих дій, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то такий ризик на переконання слідчого судді матеріалами клопотання та прокурором у судовому засіданні не доведено.

Слідчий суддя при розгляді клопотання враховує те, що згідно наказів, копії яких надано прокурором у судовому засіданні, а саме витяг з наказу від 14.01.2023 №14 командира військової частини НОМЕР_1 про зняття із усіх видів забезпечення військовослужбовця солдата ОСОБА_4 , який 13 січня 2023 не прибув з лікувального закладу до місця дислокації військової частини та йому призупинено грошове забезпечення, копію витягу із наказу від 22.04. 2023 №17-РС Командира військової частини НОМЕР_1 ( по особовому складу), про увільнення від займаних посад та виведення в розпорядження командира військової частини солдата ОСОБА_4 , оператора 3 відділення взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 .

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який має місце проживання, є військовослужбовецем військової частини НОМЕР_1 , якого увільнення від займаної посади та виведення в розпорядження командира військової частини, раніше не судимий відповідно ст. 89 КК України, слідчий суддя вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, аніж домашній арешт можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім цього, на переконання слідчого судді, за допомогою застосування до ОСОБА_4 , заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Окрім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.178 КПК України, суд також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Оцінюючи у сукупності всі обставини справи, вважаю доведеним, що встановленні під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Слідчий суддя, з огляду на вказане, вважає, що відносно ОСОБА_4 , найбільш дієвим та достатнім буде обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме в нічний час з 23:00 години по 06:00 годину, оскільки саме такий зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, що визначені ст.177 КПК України..

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд задовольняє клопотання слідчого про застосування до підозрюваного домашнього арешту у певний період доби є достатньо обґрунтованими, а тому з урахуванням наведеного вище, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на нього обов`язки.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 від 06.02.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Борислав Львівської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із забороною залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 23:00 години по 06:00 годину наступної доби, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на ОСОБА_4 ,. наступні обов`язки: 1) не залишати у період часу з 23 год. по 06 год. ранку наступної доби місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу покласти на начальника СУ ГУНП в Закарпатській області.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Встановити строк дії ухвали до 10.04.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1