ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2163/24 Справа № 932/5171/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про повернення речових доказів та скасування арешту з майна, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зобов`язання уповноваженої особи СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та/або уповноваженої особи Центральної окружної прокуратури м. Дніпра повернути ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 , який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281.

Відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту, накладеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року на недобудований буд. АДРЕСА_4 ), розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га кадастровий номер 121010000:02:422:0127 та на земельній ділянці площею 0,0267 га кадастровий номер :02:422:0126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0126, земельної ділянки з кадастровим номером 121010000:02:422:0127.

Судом першої інстанції встановлено, що будь-яких процесуальних рішень щодо визнання речовим доказом по зазначеному кримінальному провадженню квартири АДРЕСА_1 , органом досудового розслідування не приймалося, як і не приймалося будь-яких рішень щодо накладення арешту на зазначену квартиру.

В апеляції:

- адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, повернути ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 , який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281.

Також адвокат просить скасувати арешт, накладений ухвалою Дніпровського апеляційного суду (справа № 202/1400/19; провадження № 11-сс/803/749/19) від 12 вересня 2019 року на недобудований буд. АДРЕСА_4 ), розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 121010000:02:422:0127 та номер :02:422:0126.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ухвала є необґрунтованою та підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Також вказує, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а також за наявності суперечливих доказів, не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

ОСОБА_5 та прокурор в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце слухання справи повідомлені належним чином, причин неявки до суду або заяв про відкладення справи не надали, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, не є перешкодою для проведення розгляду справи.

Заслухавши адвокатів, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши та проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, приписами ч. 9 ст. 100 КПК України, визначено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування та судом під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 КПК України, за якими скасування арешту майна повністю або частково можливе за умови, якщо ці особи, які подали клопотання доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що постановою слідчого СУ ГУНП у Дніпропетровській області від 25 квітня 2019 року недобудований будинок по АДРЕСА_4 ), що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127 та на земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126; земельна ділянка з кадастровим номером :02:422:0127; земельна ділянка з кадастровим номером :02:422:0127 були визнані речовими доказами.

За ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року на вказаний недобудований будинок та земельну ділянку було накладено арешт, а саме позбавлено права відчуження.

При цьому, перевіркою матеріалів справи встановлено, що окремого рішення про накладення арешту саме на квартиру АДРЕСА_5 у вказаному вище недобудованому будинку, яку заявник просить повернути, так і рішення про визнання її речовим доказом, органом досудового розслідування не приймалося.

Таким чином, оскільки визнано речовим доказом лише недобудований будинок в цілому, і в цілому накладено у зв`язку з цим арешт, за відсутності рішень про визнання речовим доказом та накладення арешту на окремі приміщення цього будинку, зокрема квартири АДРЕСА_5 , та відсутності будь-яких рішень щодо її окремого вилучення, що як наслідок унеможливлює її відокремити і повернути власнику чи володільцю.

За наведених обставин, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про повернення зазначеної квартири, є таким, що узгоджується з матеріалами кримінального провадження та його обставинами, а тому є законним та обґрунтованим.

Є також обґрунтованим і законним та таким, що відповідає і узгоджується з матеріалами справи і її обставинами, і рішення суду першої інстанції про відмову в знятті арешту з зазначеного вище недобудованого будинку накладеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року, оскільки за приписами ч.1 ст. 174 КПК України, звернутися з клопотанням до суду про скасування арешту може тільки власник або володілець цього майна. Заявник ОСОБА_5 не є власником чи володільцем цього майна в цілому.

Окрім того, суд першої інстанції об`єктивно врахував інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наданої прокурором станом на 23.04.2024 року, де право власності на квартиру АДРЕСА_5 , яку заявник просить повернути та у недобудованому будинку, з якого просить зняти арешт, за ОСОБА_9 було зареєстроване 29.07.2016 на підставі заочного рішення суду від 04.07.2016 за №202/3999/16-ц і зазначене право було припинено на підставі договору дарування квартири за номером 1077, 20.09.2016 ОСОБА_9 . ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом, тобто право власності на зазначену квартиру ОСОБА_5 зареєстровано 20.09.2016 року на підставі договору дарування.

Однак, як встановлено під час досудового розслідування та зазначено в постанові про закриття кримінального провадження ухвалою Індустріального райсуду м. Дніпропетровська від 08.08.2016 зазначене заочне рішення, яке було підставою набуття права власності ОСОБА_9 на квартиру, було скасовано, що свідчить про наявність спору щодо належності зазначеного нерухомого майна між особами з огляду на встановлені під час досудового розслідування обставини.

А тому само по собі, наявність нескасовної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_5 , як на це вказують адвокати, на момент, як розгляду клопотання, так і перегляду оскарженої ухвали суду першої інстанції, не є спростуванням зазначеного висновку суду.

Окрім того, звертається увага на приписи ч. 12 ст. 100 КПК, відповідно до якої спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

З огляду на разом наведене, підстав для скасування судового рішення за наведених в апеляційній скарзі обставин не встановлено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 про повернення речових доказів та скасування арешту з майна , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4