Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/117/24
Провадження № 1-кп/542/34/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ;

законного представника в особі представника Служби у справах дітей виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру, - ОСОБА_7 ,

представника СЮП ВП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в селищі Нові Санжари в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 09 липня 2023 року за ознаками суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2024 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 09 липня 2023 року за ознаками суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Ухвалою суду від 18 січня 2024 року призначенопідготовче судове засідання з розгляду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_7 (а.с. 25 т.1).

12 березня 2024 року суд своєю ухвалою призначив судовий розгляд вказаного клопотання у закритому судовому засіданні, прийняв до розгляду цивільний позов прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Полтавської міської ради до ОСОБА_9 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: КП «1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої (а.с. 55-56 т.1).

Своєю ухвалою від 03 квітня 2024 року суд залучив Службу у справах дітей виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області до участі у кримінальному провадженні як законного представника неповнолітньої особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру (а.с. 223-224 т. 1).

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено наступне.

08 липня 2023 близько 17 години 40 хвилин у світлий час доби неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи мотоциклом марки LIFAN, модель НОМЕР_1 , рік випуску - 2022, номер рами НОМЕР_2 , разом із пасажиром ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався ґрунтовою дорогою, яка знаходиться в селі Мушина Гребля, Полтавський район, Полтавська область, у напрямку вулиці Набережної, та виїжджаючи з другорядної дороги, не виконав вимоги п. 10.1., п. 10.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, не надав перевагу у русі автомобілю марки GEELY МК CROSS, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався по головній дорозі, у зв`язку з чим відбулося зіткнення.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки LIFAN, модель LF 150 - 2Е, рік випуску - 2022, номер рами НОМЕР_2 ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла, а саме: закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, параорбітальної гематоми правого ока, рваної рани нижньої губи, закритої травми тазу у вигляді перелому бічної маси крижової кістки, перелому верхнього та нижнього крила правої лобкової кістки зі зміщенням та з розвитком помірної деформації стегнового кільця, перелому тіла лівої лобкової кістки, гематоми в передлобковому просторі справа, травму хребта у вигляді закритого перелому остистого відростку 4-го поперекового хребця, травми лівої нижньої кінцівки у вигляді відкритого перелому лівого стегна: рвану рану нижньої третини лівого стегна, багатоскалковий внутрішньосуглобовий перелом дистального епіметадіафізу стегнової кістки, які згідно з висновком судово-медичної експертизи від 16 жовтня 2023 року кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.2.2.1, 2.2.2. «Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України від 17.01.1995 № 6).

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, згідно з висновком судової автотехнічної експертизи від 24.10.2023, є порушення вимог п. 10.1 та п. 10.2. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 , а саме:

10.1. перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

10.2. виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 , з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та водій ОСОБА_7 мав технічні можливості запобігти дорожньо-транспортній пригоді.

Таким чином, в діях неповнолітнього ОСОБА_7 орган досудового розслідування вбачав ознаки суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, яке виразилося у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій

ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В обґрунтування клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурором зазначено, що оскільки ОСОБА_7 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, відповідно до вимог статей 97, 105 КК України та вимог статей 498-499 КПК України, до неповнолітнього ОСОБА_7 необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля, а саме: заборони перебування поза місцем проживання в нічний період з 21 год 00 хв до 06 год 00 хв строком на 1 рік.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні 26 червня 2024 року підтримала клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, просила його задовольнити.

Захисник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру, а також представник Служби у справах дітей Драбинівської сільської ради погодились із тим, що ОСОБА_7 вчинено суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, за вказаних у клопотанні обставин, проти застосування заходів виховного характеру не заперечували.

ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та застосування до нього примусових заходів виховного характеру.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Факт вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, підтверджується наступними доказами.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні 21 травня 2024 року ОСОБА_10 зазначила, що 08 липня 2023 року близько 18 години вона рухалась на своєму транспортному засобі марки GEELY МК CROSS, державний номерний знак НОМЕР_3 , в с. Мушина Гребля з боку вулиці Центральної в бік вул. Набережної по асфальтованій дорозі зі швидкістю приблизно 50 км/год. Проїхавши 300 метрів по вул. Набережній, раптом з другорядної дороги, яка є ґрунтовою, на головну дорогу, по якій рухалась свідок, виїхав мотоцикл, за кермом якого був хлопець, а позаду нього сиділа жінка. Виїхавши з другорядної дороги, мотоцикл не зупинився, і відбулось зіткнення мотоцикла із транспортним засобом під керуванням ОСОБА_10 . Після гальмування транспортного засобу марки GEELY МК CROSS, він ще рухався по інерції кілька метрів. Після зіткнення автомобіля з мотоциклом, особи, які рухались на мотоциклі, впали та отримали тілесні ушкодження, свідком була викликана швидка допомога. Вказала в судовому засіданні, що керував транспортним засобом неповнолітній ОСОБА_7 та з ним була жителька села ОСОБА_11 .

В ході проведення слідчого експерименту, про що складено протокол від 13 жовтня 2023 року, свідком ОСОБА_10 надані пояснення та відтворені обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля під її керуванням та мотоциклу під керуванням ОСОБА_7 , які є аналогічними поясненням свідка, наданим в судовому засіданні 21 травня 2024 року (а.с. 118-123 т.1).

В судовому засіданні 26 червня 2024 року потерпіла ОСОБА_4 зазначила, 08 липня 2023 року вона, будучи пасажиром мотоцикла марки LIFAN, під керуванням неповнолітнього ОСОБА_7 , виїхавши з ґрунтової дороги, несподіванно зіштовхнулись із транспортним засобом, який рухався по асфальтній дорозі. Вказала, що виїжджаючи із ґрунтової дороги, вони не бачили, що по дорозі рухався інший транспортний засіб, оскільки видимість була обмежена через густу рослинність на узбіччі дороги. Вказала, що подій після зіткнення вона не пам`ятає, оскільки втратила свідомість і прийшла до тями лише на наступний день у лікарні. Підтвердила отримання нею тілесних ушкоджень, зазначених в клопотанні.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_7 зазначив, що влітку 2023 року, більш точної дати не згадав, він, будучи за кермом мотоцикла марки LIFAN, з пасажиркою ОСОБА_12 , їхали по ґрунтовій дорозі в сторону центра с. Мушина Гребля. Після виїзду мотоциклу з ґрунтової дороги на асфальтну, відбулось зіткнення з транспортним засобом помаранчевого кольору. Удар прийшовся на ліву сторону мотоцикла, та у передню частину автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він та пасажирка ОСОБА_13 отримали тілесні ушкодження.

В ході проведення слідчого експерименту, про що складено протокол від 13 жовтня 2023 року, неповнолітнім ОСОБА_7 надані пояснення та відтворені обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю мотоциклу під його керуванням та транспортного засобу під керуванням ОСОБА_10 , які є аналогічними його поясненням, наданим в судовому засіданні (а.с. 128-133 т.1).

Судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_7 вказаного суспільно-небезпечного діяння підтверджується також й іншими доказами, дослідженими судом в ході розгляду справи.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08 липня 2023 року з доданими до нього схемою та фототаблицею встановлено, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є автомобільна асфальтобетонна дорога по вул. Набережна в с. Мушина Гребля, Полтавський район. На місті пригоди виявлені транспортні засоби: автомобіль марки GEELY МК CROSS, державний номерний знак НОМЕР_3 , та мотоцикл марки LIFAN, модель НОМЕР_1 , рік випуску - 2022, номер рами НОМЕР_2 (а.с. 79-100 т.1).

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 08 липня 2023 року автомобіля марки GEELY МК CROSS, державний номерний знак НОМЕР_3 , встановлено зовнішнє пошкодження передньої частини транспортного засобу (а.с. 102-106 т.1).

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 08 липня 2023 року мотоцикла марки LIFAN, модель LF 150 - 2Е, рік випуску - 2022, номер рами НОМЕР_2 , встановлено зовнішнє пошкодження такого транспортного засобу (а.с. 107-111 т.1).

Згідно з висновком судової транспортно-трасологічної експертизи від 24 серпня 2023 року № СЕ-19/117-23/12627-ІТ, встановлено, що місце зіткнення автомобіля GEELY МК CROSS, державний номерний знак НОМЕР_3 , та мотоцикла марки LIFAN, модель НОМЕР_1 , рік випуску - 2022, номер рами НОМЕР_2 , знаходиться на проїздній частині дороги по вулиці Набережній в с. Мушина Гребля, Полтавський район, Полтавська область, в районі початку сліду ковзання від мотоциклу (а.с. 138-140 т.1).

Висновком судової транспортно-трасологічної експертизи від 21 вересня 2023 року № СЕ-19/117-23/12626-ІТ встановлено, що в момент первинного контакту автомобіль GEELY МК CROSS, державний номерний знак НОМЕР_3 , своєю передньою та передньою лівою частиною був повернутий до лівої бокової частини мотоцикла марки LIFAN, модель LF 150 - 2Е, рік випуску - 2022, номер рами НОМЕР_2 , при цьому кут між повздожньою віссю автомобіля та повздовжньою віссю рами мотоцикла складав близько 120+/-15 градусів (а.с. 142-148 т.1).

Відповідно до висновку експерта за наслідками судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 20 вересня 2023 року № СЕ-19/117-23/12625-ІТ, станом на момент проведення огляду (дослідження) рульове керування досліджуваного автомобіля GEELY МК CROSS, державний номерний знак НОМЕР_3 , знаходилось у працездатному стані, будь-яких несправностей (пошкоджень), не виявлено, ходова частина досліджуваного автомобіля знаходилась у працездатному стані, будь-яких несправностей не виявлено (а.с. 150-155 т.1).

Згідно з висновком експерта за наслідками судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 22 вересня 2023 року № СЕ-19/117-23/12624-ІТ, станом на момент проведення огляду (дослідження) гальмівна система, ходова частина та рульове керування досліджуваного мотоцикла LIFAN, модель LF 150 - 2Е, рік випуску - 2022, номер рами НОМЕР_2 , знаходились у працездатному стані, будь-яких несправностей (пошкоджень), які б впливали на працездатність та виникли до дорожньо-транспортної пригоди, не виявлено (а.с. 157-162 т.1).

Висновком експерта за наслідками судової автотехнічної експертизи від 24 жовтня 2023 року № СЕ-19/117-23/15914-ІТ встановлено, що в заданій дорожній обстановці водій автомобіля GEELY МК CROSS, державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_10 не мала технічної можливості уникнути заданої дорожньо-транспортної пригоди, в діях ОСОБА_10 будь-яких невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням заданої пригоди, не вбачається. В заданій дорожній обстановці водій мотоцикла LIFAN, модель LF 150 - 2Е, рік випуску - 2022, номер рами НОМЕР_2 ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти заданій дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання ним вимог п.п.10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В заданій дорожній обстановці в діях водія мотоцикла ОСОБА_7 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням заданої дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 164-167 т.1).

Як вбачається з висновка експерта № 274 від 16 жовтня 2023 року за наслідками проведеної судово-медичної експертизи, ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла, а саме: закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, параорбітальної гематоми правого ока, рваної рани нижньої губи, закритої травми тазу у вигляді перелому бічної маси крижової кістки, перелому верхнього та нижнього крила правої лобкової кістки зі зміщенням та з розвитком помірної деформації стегнового кільця, перелому тіла лівої лобкової кістки, гематоми в передлобковому просторі справа, травму хребта у вигляді закритого перелому остистого відростку 4-го поперекового хребця, травми лівої нижньої кінцівки у вигляді відкритого перелому лівого стегна: рвану рану нижньої третини лівого стегна, багатоскалковий внутрішньосуглобовий перелом дистального епіметадіафізу стегнової кістки, які утворились в умовах дорожньо-транспортної пригоди 08.07.2023 та кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.2.2.1, 2.2.2. «Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України від 17.01.1995 № 6).

Аналіз наведених доказів, на переконання суду, свідчить про їх повну узгодженість між собою та відповідність іншим доказам, що дає підстави суду прийняти до уваги як правдиві та такі, що відповідають дійсності.

В зв`язку з цим суд приймає до уваги наведені докази як належні та допустимі й такі, що підтверджують вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, яке виразилось у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 скоїв суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, в тому числі дані, які характеризують неповнолітнього ОСОБА_7 , заслухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, ОСОБА_7 виповнилося 14 років, тобто згідно зі статтею 22 Кримінального кодексу України, останній не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинене суспільно небезпечне діяння, що передбачене частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 статті 97 КК України передбачено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною 2 статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Згідно зі статтею 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

Пунктом 5 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що застереження (п. 1 ч. 2 ст.105 КК), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру,може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Пунктом 6 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п. 2 ч. 2 ст. 105 КК) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо.

При ухваленні судового рішення щодо неповнолітнього суд повинен суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання та ухвалювати рішення щодо неповнолітнього керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого статтею 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.

Крім того, суд враховує, що відповідно до пункту 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення прав дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.

До того ж, мінімальні стандартні правила ООН, що стосуються провадження правосуддя стосовно неповнолітніх («Пекінські правила») прийняті резолюцією 40/33 Генеральної Асамблеї 1985 року, спрямовують на те, що система правосуддя по відношенню до неповнолітнього направлена в першу чергу на забезпечення добробуту неповнолітнього й забезпечення того, що любі міри впливу на останнього були завжди пропорційні, як з індивідуальними даними особистості правопорушника, так із обставинами правопорушення.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що ОСОБА_7 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 184 т.1), є учнем 10 класу Крутобалківського НВК Драбинівської сільської ради , знаходиться на обліку як дитина, яка перебуває у складних життєвих умовах, є слабковстигаючим учнем.

Мати ОСОБА_7 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30 березня 2024 року серії I-KE № 531059 (а.с. 219 т.1).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 11 лютого 2023 року, батьком ОСОБА_7 записано ОСОБА_14 .

Поряд із цим, ОСОБА_14 є військовослужбовцем та з 27.02.2024 не виходить на зв`язок, в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за № 0000053 за частиною 1 статті 155 КК України по факту зникнення військовослужбовця ОСОБА_14 (а.с. 220 т.1).

Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Драбинівської сільської ради від 29.03.2024 № 9 «Про тимчасове влаштування ОСОБА_7 », тимчасово влаштовано останнього у родину тітки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У зв`язку з відсутністю відомостей про місцезнаходження батька, відомостей про інших близьких родичів чи членів сім`ї неповнолітнього ОСОБА_7 , відсутністю підтверджуючих документів щодо родинних відносин ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , суд своєю ухвалою залучив до участі у справі в якості законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 - Службу у справах дітей виконавчого комітету Драбинівської сільської ради.

На час вчинення інкримінованого суспільно небезпечного діяння неповнолітній ОСОБА_7 досяг одинадцятирічного віку та не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, а саме не досяг 16-ти років, тому він не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_7 , яке було ним вчинено у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, що виключає застосування покарання, суд вважає, що до ОСОБА_7 слід застосувати примусові заходи виховного характеру.

При визначенні виду примусових заходів виховного характеру неповнолітньому ОСОБА_7 суд враховує його особу, конкретні обставини вчиненого суспільно небезпечного діяння, його ставлення до вчиненого, та вважає, що до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до його поведінки, зокрема, заборона перебування поза місцем проживання в нічний період доби з 21 год 00 хв до 06 год 00 хв.

Обов`язок з контролю за поведінкою неповнолітнього ОСОБА_7 необхідно покласти на Службу у справах дітей Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

При цьому з урахуванням частини 3 статті 105 КК України, тривалість заходів виховного характеру, що передбачені у тому числі пунктом 2 частини 2 статті 105 КК України, встановлюється судом, який їх призначає, тому суд вважає, за необхідне встановити тривалість обмеження дозвілля та заборони перебування поза місцем проживання в нічний період доби з 21 год 00 хв до 06 год 00 хв строком на 1 рік.

До суду 18 січня 2024 року надійшла позовна заява прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Полтавської міської ради до ОСОБА_9 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: КП «1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_4 в сумі 27959 грн 88 коп.

В обґрунтування зазначеної позовної заяви прокурор вказав наступне.

Внаслідок завданих тілесних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_7 . потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження та в період часу з 08 липня 2023 року по 20 липня 2023 року перебувала на лікуванні у травматологічному відділенні КП «1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», й на її лікування було витрачено 27959 грн 88 коп., які мають бути стягнуті з законного представника неповнолітнього його матері.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про залишення без розгляду вказаного цивільного позову, у зв`язку з тим, що законний представник ОСОБА_7 його матір ОСОБА_9 - померла.

В наданих до суду поясненнях від 10 травня 2024 року Полтавська міська рада підтримала позовну заяву прокурора та просила її задовольнити.

Надаючи оцінку цивільному позову прокурора, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Зі змісту статті 501 КПК вбачається, що цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок учинення злочину чи суспільно небезпечного діяння, у справі про застосування примусового заходу виховного характеру суд не вирішує, а він має бути розглянутий у порядку цивільного судочинства, що відповідає позиції, викладеній в ухвалі Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 390/1488/17, провадження N 51-2366 ск 18.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 24 постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок учинення злочину чи суспільно небезпечного діяння, у справі про застосування примусового заходу виховного характеру суд не вирішує (він має бути розглянутий у порядку цивільного судочинства).

Виходячи з вищенаведеного, цивільний позов, заявлений прокурором, підлягає залишенню без розгляду.

У кримінальному провадженні здійснені витрати на залучення експертів на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/117-23/12627-ІТ від 24 серпня 2023 року в розмірі 478 грн, судової транспортно-трасологічної експертизи від 21 вересня 2023 року № СЕ-19/117-23/12626-ІТ в розмірі 956 грн, судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 20 вересня 2023 року № СЕ-19/117-23/12625-ІТ в розмірі 956 грн, судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 22 вересня 2023 року № СЕ-19/117-23/12624-ІТ в розмірі 956 грн, судової автотехнічної експертизи від 24 жовтня 2023 року № СЕ-19/117-23/15914-ІТ від 24 жовтня 2023 року в сумі 1912 грн.

Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз.

З огляду на те, що ОСОБА_7 є неповнолітньою особою, відносно якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, враховуючи, що його мати померла, а відносно його батька в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за № 0000053 за частиною 1 статті 155 КК України по факту зникнення військовослужбовця ОСОБА_14 , за відсутністю інших законних представників, суд приходить до висновку про те, що витрати на залучення експерта на проведення судових експертиз в загальній сумі 5258 грн підлягають віднесенню на рахунок держави.

Ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 липня 2023 року накладено арешт на автомобіль марки Geely MK Cross, номер кузова НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований на ОСОБА_10 , та мотоцикл марки LIFAN - НОМЕР_6 , номер рами НОМЕР_7 , без державної реєстрації (номерного знаку), які зберігались на території боксу тимчасового тримання транспортних засобів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт Нові Санжари, пл. Перемоги 1, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2023 року скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 липня 2023 року, на автомобіль марки Geely MK Cross, номер кузова НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_10 .

Враховуючи вимоги частини 4 статті 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 липня 2023 року, на мотоцикл марки LIFAN - НОМЕР_6 , номер рами НОМЕР_7 .

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 97, 105 КК України, статтями 498-501 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 09 липня 2023 року за ознаками суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України - задовольнити.

На підставі пунктів 1 та 2 частини 2 статті 105 КК України застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді :

-застереження;

-обмеження дозвілля неповнолітньому ОСОБА_7 , а саме: заборони перебування поза місцем проживання в нічний період доби з 21 год 00 хв до 06 год 00 хв строком на 1 (один) рік.

Цивільний позов у кримінальному провадженні залишити без розгляду.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, в загальному розмірі 5258 грн (п`ять тисяч двісті п`ятдесят вісім гривень) - віднести на рахунок держави.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 липня 2023 року, на мотоцикл марки LIFAN - НОМЕР_6 , номер рами НОМЕР_7 , без державної реєстрації (номерного знаку), який зберігається на території боксу тимчасового тримання транспортних засобів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: пл. Перемоги 1, селище Нові Санжари, - скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: мотоцикл марки LIFAN - LF 150 - 2Е-2022, номер рами НОМЕР_7 , без державної реєстрації (номерного знаку), який належав ОСОБА_9 повернути спадкоємцям ОСОБА_9 .

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на сектор ювенальної превенції відділу превенції Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та на Службу у справах дітей виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_16