Справа № 551/331/24
Провадження № 1-кп/551/61/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області клопотання прокурора Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строку тримання під вартою, -

в с т а н о в и в :

15 березня 2024 року на адресу суду з Миргородської окружної прокуратури Полтавської області надійшли матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

15 березня 2024 року прокурор Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою на максимальний термін.

Ухвалою суду від 18 березня 2024 року по матеріалам обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 призначено підготовче судове засідання о 10 год. 00 хв. 20 березня 2024 року ( т.1, а.с. 21 ).

Ухвалою суду від 20 березня 2024 року матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 призначені до розгляду у відкритому судовому засіданні о 13 год. 00 хв. 15 квітня 2024 року.

Клопотання прокурора задоволено та, як наслідок, продовжено ОСОБА_4 строк тримання під вартою на два місці з 20 березня 2024 року по 18 травня 2024 року включно ( т. 1, а.с. 55-56 ).

08 травня 2024 року прокурор ОСОБА_6 надіслав на адресу суду клопотання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою на максимальний термін без обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

14 травня 2024 року прокурор під час судового засідання вказував на те, що необхідність продовження запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обґрунтовано конкретними обставинами кримінального правопорушення, особою обвинуваченого, обсягом пред`явленого йому звинувачення, тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможе запобігти наявним процесуальним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд матеріалів обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у його відсутність, претензій матеріального та морального характеру до останнього не має, при вирішенні питання призначеного покарання обвинуваченого покладався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши доводи, викладені в клопотанні прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Так, ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 січня 2024 року, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на два місяці, тобто до 22 березня 2024 року включно ( а.с. 43 - 45 ).

Ухвалою суду від 20 березня 2024 року клопотання прокурора задоволено та, як наслідок, продовжено ОСОБА_4 строк тримання під вартою на два місяці з 20 березня 2024 року по 18 травня 2024 року включно ( т. 1, а.с. 55-56 ).

За правилами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення / зменшення / ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі « Клішин проти України » наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний характер, а конкретний характер та доводиться відповідними доказами. Рішенням у справі « Белевицький проти Росії » обмеження розгляду клопотання про обрання, проводження запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою лише переліком законодавчих / стандартних / підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи ЄСПЛ визнав порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

У контексті п. 3 ст. 5 Конвенції ( правова позиція ЄСПЛ у п. 60 рішення у справі « Єлоєв проти України » ) після спливу певного проміжку часу ( досудового розслідування, судового розгляду ) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначати у судовому рішення про наявність іншої підстави ( підстав ) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що спричинило смерть потерпілого та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком до 10 років. Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, з урахуванням конкретних обставин вчиненого злочину, на думку суду, останній може переховуватись від суду, що вказує про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, обвинувачений, який немає міцних соціальних зв`язків, перебуваючи на волі через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, може ухилитись від суду, змінивши місце свого проживання.

Більше того, що ОСОБА_4 під час досудового слідства після вручення слідчим клопотання про обрання запобіжного заходу виїхав за межі Полтавської області, у зв`язку з чим 15 грудня 2023 року був оголошений у розшук ( а. с. 37 - 39 ) та 23 січня 2024 року затриманий у Кіровоградській області ( а. с. 40 - 42 )

Окрім цього, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 матиме можливість, шляхом умовлянь та погроз вплинути на показання свідків обвинувачення, які є односельцями. Це, на переконання суду, може призвести до зміни показань або відмови свідчити у кримінальному провадженні, що унеможливить безпосереднє та об`єктивне дослідження доказів і надання їм належної оцінки.

Відсутність міцних соціальних зв`язків, процесуальна поведінка під час досудового розслідування, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину про життя й здоров`я особи, що спричинило смерть потерпілого, свідчить про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також слід зазначити, що до ризиків належить й наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Зважаючи на те, що дане кримінальне провадження стосується обвинувачення у тяжкому насильницькому злочині, який спричинив загибель людини, суд, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення обвинуваченому ОСОБА_4 розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 334, 316, 369-372 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на два місяці з 14 травня 2024 року по 12 липня 2024 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Особою, яка утримується під вартою, строк подачі апеляційної скарги рахується з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Повний текст ухвали суду буде проголошено о 08 год. 00 год. 15 травня 2024 року.

Головуючий суддя: