Справа №705/1923/24
1-в/705/125/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, не одруженого, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, який відбуває покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2022, яким засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

Начальник державної установи «Старобабанівська виправна колонія № 92» направив до суду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , у якому зазначив про те, що останній відбуває покарання в установі за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2022, яким засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 20.05.2022. Кінець строку відбування покарання 08.10.2025.

Станом на 21.03.2024 відбув 2/3 строку покарання 03 роки 05 місяців 13 днів, невідбута частина становить 01 рік 06 місяців 17 днів.

Під час утримання в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Київської області характеризувався посередньо. Режим утримання не порушував, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.

З 23.09.2022 відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області. За час відбування покарання характеризувався позитивно. Норм, які визначають порядок, умові відбування покарання та розпорядок дня установи дотримується. Установлений порядок відбування покарання не порушує, стягнень не має. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує обов`язки днювального відділення. До роботи ставиться сумлінно та старанно. Виконує всі поставлені завдання, за що тричі заохочувався правами начальника установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Під час проходження планового лікування у державній установі «Темнівська виправна колонія №100» допустив одне порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення знято у встановленому законом порядку. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Має заборгованість за вироком у солідарному порядку на користь держави за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2811/20 від 11.08.2020 в розмірі 300,00 гривень, але з державної виконавчої служби документи про утримання позовів не надходили.

У зв`язку із зазначеним просить суд звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та звільнення умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 , оскільки останній має 7 судимостей за злочини проти власності та проти громадської безпеки. Відбуває покарання у виді 5 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. За час відбування покарання з 20.05.2022 позитивно характеризується не завжди, значну частину відбутого покарання мав нестабільну поведінку, 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме 16.05.2023 виявлено та вилучено у засудженого частину заточеного пінцету, що є злісним порушенням встановленого порядку відбування покарання. Має три заохочення. Згідно характеристики ОСОБА_5 виконує обов`язки днювального відділення, але разом з тим, засуджені зобов`язані виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії, тобто ОСОБА_5 адміністрацією колонії не призначався на будь яку посаду, а виконує роботи по благоустрою колонії в якості днювального відділення, що є обов`язком кожного засудженого та по суті не є його працевлаштуванням. Вважає недоцільним до засудженого застосовувати заохочувальну норму у виді умовно-дострокового звільнення, враховуючи його стійку схильність до скоєння злочинів проти власності та відношення до праці. На його думку, існують обґрунтовані сумніви в тому, що ОСОБА_5 виправився та не буде вчиняти нових злочинів, звільнившись з установи виконання покарань.

Представник установи в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд його задовольнити. При цьому підтвердив, що дійсно засуджений ОСОБА_5 позитивно характеризується не весь період перебування в установі, має три заохочення, а також мав одне стягнення, яке знято, але пов`язане із зберіганням забороненого предмету.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання начальника колонії, просив суд застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення клопотання.

У відповідності до приписів ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника установи та позицію засудженого, вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2022, яким засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 21 липня 2022 року, оскільки згідно ухвали Київського апеляційного суду від 21.07.2022, залишений без змін.

Згідно довідки відділу по контролю за виконанням судових рішень Старобабанівської ВК №92 початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 : 20.05.2022, кінець строку: 08.10.2025, не відбута частина покарання складає 01 рік 06 місяців.

Станом на день розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 2/3 строку покарання.

Відповідно до характеристики ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області ОСОБА_5 під час утримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор» м. Київ характеризувався посередньо. Режим утримання не порушував, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. Під час проходження планового лікування у державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» допустив 1 порушення режиму відбування покарання, за що 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення знято у встановленому законом порядку.

З 23.09.2022 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)». За час відбування покарання характеризується позитивно. Норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи дотримується. Установлений порядок відбування покарання не порушує. Стягнень не має. виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. На протязі 4 кварталу 2023 року є зразком для інших засуджених, під час залучення до робіт по благоустрою відділення, виконав роботи: проводив ремонт та фарбування прохідних східців відділення, прибирання житлової секції, роботу виконав вчасно та якісно. До роботи ставиться сумлінно та старанно.

Згідно довідки начальника відділення соціально-психологічної служби ДУ СВК № 92 засуджений ОСОБА_5 за виконання покладених обов`язків, дотримання правил поведінки, правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку має 3 заохочення. Разом з тим, має 1 стягнення, яке знято, але пов`язане у зв`язку із виявленням та вилученням забороненого предмету заточеного пінцету.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Суд враховує, що засуджений ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих тяжких злочинів. Звільнившись з місць позбавлення волі по відбуттю покарання у квітня 2019 року, новий злочин вчинив у липні 2020 року. За час відбування покарання позитивно характеризується періодично і дійсно має 3 заохочення (03.04.2023, 05.10.2023 та 04.01.2024), але за виконання покладених на нього обов`язків та дотримання правил поведінки, тобто з формальних підстав. Не працевлаштований, оскільки виконані ним роботи щодо благоустрою колонії, є його обов`язком, як засудженого. Крім того, відбуваючи покарання у СВК № 92 з 23.09.2022, заохочення відносно нього були застосовані лише починаючи з квітня 2023 року. Також 16.05.2023 порушив режим утримання в колонії, у зв`язку з виявленням у нього частини заточеного пінцету, що відповідно до вимог ст. 133 КВК України є злісним порушенням встановленого порядку відбування покарання.

Враховуючи особу засудженого та його поведінку за весь період відбування покарання, ставлення до праці, тяжкість, характер та кількість скоєних злочинів, за які останній відбуває покарання, суд вважає, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення та існують обґрунтовані сумніви, що він не вчинить нових кримінальних правопорушень після дострокового звільнення з установи виконання покарання і в майбутньому готовий стати законослухняним членом суспільства, а отже не заслуговує застосування до нього умовно-дострокового звільнення від покарання.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, на даний час суд не вбачає підстав для застосування до засудженого норм ст. 81 КК України, а тому клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1