Справа № 359/8986/21
У Х В А Л А

28.03.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від участі у розгляді справи № 359/8986/21 за обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

25.03.2022 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у провадження судді надійшов журнал судового засідання відповідно до якого обвинуваченим ОСОБА_3 заявлено відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від участі у розгляді справи № 359/8986/21 за обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заяву про відвід судді ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в судове засідання, яке відбувалося 15.03.2024 під головуванням судді ОСОБА_4 не було повідомлено його постійного адвоката. Його навіть ніхто не намагався повідомити. Зазначає, що йому було нав`язано безкоштовного адвоката, від якого він за день до цього відмовився, тому що з перших хвилин він побачив, що цей адвокат працює більш на стороні обвинувачення ніж на стороні захисту. Вважає, що цим було порушено його право на захист, тому він висловлює недовіру складу суду.

Прокурор у судовому засіданні при вирішенні питання про відвід просив врахувати заперечення надіслані до суду старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Відповідно до письмових заперечень прокурор вказує на цілеспрямоване зловживанням правом на відвід з боку сторони захисту. Зазначає, що доводи відводу зводяться до неповідомлення захисника про судові засідання, в які він систематично не з`являється, при цьому ще й не надає дозволу суду надсилати йому виклики. В черговому судовому засіданні 19.03.2024 обвинувачений маючи сумніви в неупередженості судді не заявив йому відвід, тобто були порушені вимоги щодо порядку заявлення відводу. Вважає, що дана заява про відвід судді може і повинна бути розглянута в контексті спроби впливу на рішення та дії судді, та є виявом зловживання у реалізації визначеного законом права на подання заяви про відвід. Заявлений відвід вважає необгрунтованим, без посилання на визначену ст. 75 КПК підставу, поданим з порушенням встановленого прядку, а тому підлягає залишенню без задоволення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду заяви про відвід судді, в судове засідання не прибув, надіславши на електронну адресу суду про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження, будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду заяви про самовідвід судді в судове засідання не прибули.

Натомість від представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на електронну адресу суд надійшло письмове заперечення відповідно до яких вона просить проводити розгляд заяви про відвід без участі потерпілої та її представника, у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_4 просить відмовити, посилаючись на те, що заявлення відводу є прямим зловживанням процесуальними правами для затягування розгляду справи та уникнення кримінальної відповідальності.

Оскільки за змістом частини третьої статті 81 КПК України при розгляді заяви про відвід участь учасників судового провадження, не є обов`язковою, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які не з`явилися.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши та проаналізувавши заяву про самовідвід та додані до неї документи, суд приходить наступного висновку.

Згідно ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч.2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 КПК України, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland)). У кожній

окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що

розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про

небезсторонність суду.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки самої судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться". Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Судом встановлено, що у провадженні судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 перебуває справа № 359/8986/21 за обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

25.03.2024 під час судового засідання обвинуваченим ОСОБА_3 було заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в судове засідання, призначене на 15.02.2024 не був повідомлений його постійний захисник, чим було порушено його право на захист.

Із досліджених судом матеріалів судового провадження (т. 16 а.с. 4, 14-28) встановлено, що в судове засідання, призначене на 13:30 год 14.02.2024 захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим, не прибув, натомість надіслав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із призначенням Київським апеляційним судом на 14.02.2024 на 13:40 год справи № 359/8986/21 в якій адвокат ОСОБА_7 є захисником обвинуваченого ОСОБА_3 .

У зв`язку з неявкою в судове засідання захисника обвинуваченого та враховуючи, що прокурором було подано клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою ухвалою суду від 14.02.2024 останньому було призначено захисника з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області.

Відповідно до доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 14.02.2024 для розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 було призначено захисника ОСОБА_10 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від захисника за призначенням ОСОБА_10 , однак ухвалою суду від 14.02.2024 у прийнятті відмови від захисника було відмовлено.

У подальшому в судовому засіданні 14.02.2024 обвинувачений ОСОБА_3 заявив відвід головуючому судді ОСОБА_4 у зв`язку з чим розгляд справи відкладено до розгляду іншим суддею заяви про відвід.

Ухвалою суду від 15.02.2024 відмовлено у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 ..

Цього ж дня, 15.02.2024 о 13:22 год. в судовому засіданні 15.02.2024, яке відбувалося за участі прокурора, захисника за призначенням ОСОБА_10 та обвинуваченого було розглянуто прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Отже, з матеріалів справи встановлено, що у зв`язку з неявкою в судове засідання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 , судом було забезпечено право обвинуваченого ОСОБА_3 на захист шляхом призначення захисника із числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області для проведення окремої процесуальної дії, а саме розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Неповідомлення адвоката ОСОБА_7 про розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під ватрою 15.02.2024, жодним чином не свідчить про порушення права на захист обвинуваченого, зважаючи на ту обставину, що розгляд вказаного клопотання прокурора відбувся в судовому засіданні за участі захисника за призначенням.

При цьому суд зазначає, що прийняте рішення суддею у кримінальному провадженні щодо того чи іншого процесуального питання згідно норм процесуального закону не може бути підставою для відводу судді.

Відповідно до висновків ЄСПЛ щонайменші сумніви щодо упередженості судді є підставою для виходу судді з процесу. Так у рішенні 15.10.2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти», ЄСПЛ вказав, що будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись (заява № 17056/06, § 98). У рішенні від 15.07.2005 року у справі «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною (заява № 71615/01, § 31).

Матеріали справи не містять обставин відповідно до яких суддя ОСОБА_4 згідно ст.75 КПК України не може приймати участь у цьому кримінальному провадженні.

Незгода сторони захисту з діями та рішеннями судді ОСОБА_4 під час розгляду кримінального провадження не є тією обставиною, яка виключає участь судді в кримінальному провадженні, а відповідність дій судді вимогам закону може бути перевірена та дана оцінка під час подальшого розгляду справи в апеляційній, а також касаційній інстанціях.

Суд також звертає увагу на те, що суд, який розглядає заяву про відвід судді, не є органом, уповноваженим на оцінювання процесуальних дій судді ОСОБА_4 та на надання відповідей щодо певних процесуальних питань, а діє виключно в межах ст.ст. 75-81 КПК України.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п. 10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таких обставин, які б перешкоджали брати участь судді ОСОБА_4 у розгляді справи № 359/8986/21 за обвинуваченням ОСОБА_3 не встановлено, а наведені в заяві про відвід доводи є необґрунтованими та такими, які фактично свідчать про незгоду з процесуальними рішеннями прийнятими суддею ОСОБА_4 .

Оскільки судом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4 що не відповідає вимогам вмотивованості згідно вимог ч.5 ст.80 КПК України, тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.75, 80, 81 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від участі у розгляді справи № 359/8986/21 за обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 01.04.2024 о 10-45 год.

Суддя ОСОБА_12