У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5290/24

№ 1-кс/183/1025/24

31 травня 2024 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгороднє Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, не працюючого, маючого базову середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимий:

-18 квітня 2012 року Новомосковським міським судом за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком 4 роки. 16 серпня 2012 року кримінальна справа направлена на новий судовий розгляд. 12 листопада 2012 Новомосковським міськрайонним судом засуджений до позбавлення волі за ч.2 ст.309 КК України строком 2 роки 2 місяці. 14 грудня 2012 року звільнений з СІЗО м. Дніпропетровська по відбуттю строку покарання;

-05 червня 2013 року Петропавлівським районним судом за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 5 місяців. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком 3 роки;

-25 червня 2015 року Дніпропетровським районним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України частково приєднаний невідбутий термін покарання 1 рік. До відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 02 липня 2018 року звільнений з ДУ «Ігренський ВЦ» умовно-достроково, невідбутий строк покарання 9 місяців;

-19 серпня 2019 року Бабушкінським районним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до арешту строком 4 місяці. На підставі ст.71, 72 КК України частково приєднаний невідбутий термін покарання 2 місяці. До відбуття 6 місяців арешту;

-17 травня 2021 року Новомосковським міським судом за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання покарання до позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць. 28 квітня 2023 року звільнений з Пятихатської ВК по відбуттю строку покарання;

-25 травня 2020 року Дніпропетровським районним судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі троком 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання 4 місяці. До відбуття 2 роки 4 місяці позбавлення волі;

-19 березня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання. До відбуття 2 роки 3 місяці;

-20 липня 2020 року Красногвардійським районним судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 4 місяці,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.307КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив :

ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме в тому, що 29 травня 2024 року ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів з метою збуту, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 з метою подальшого збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), масою 0,0421 г.

У подальшому, 29 травня 2024 року, приблизно о 13 годині 14 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості біля домоволодіння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про обмеження обігу метадону (фенадону), погодився продати ОСОБА_7 , реальні анкетні дані якого змінені, один пакет кристалічної речовини із вмістом метадону (фенадону), та з цією метою отримав від останнього 400 грн., після чого попросив почекати його далі по АДРЕСА_2 біля магазину.

29 травня 2024 року, приблизно о 14 годині 26 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, під`їхав на велосипеді до будинку АДРЕСА_2 , та, передав ОСОБА_7 один сліп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору масою 0,0822 г, що містить метадон (фенадон) масою 0,0421 г, за який раніше отримав від останнього 400 грн.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки, на його думку, наявні ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає неможливим застосувати підозрюваному ОСОБА_4 інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Є ризики спілкування ОСОБА_4 зі свідками, які не допитані.

Підозрюваний ОСОБА_4 , пояснив, що підозру визнає, на свідків впливати не буде, має місце проживання, просить застосувати домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 , вказав, що заперечує проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , ризики не обгрутовані, має місце проживання і власник не заперечує.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника, пояснення підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим в частині застосування запобіжного заходу тримання під вартою, але достатньо обґрунтованим для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для застосування запобіжного заходу домашнього арешту, але не є достатнім для застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

09 травня 2024 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000581 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

30 травня 2024 року о 20:25 годині ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

30 травня 2024 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухавши доводи учасників досудового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, слідчий суддя вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що прокурором не доведено необхідність застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , тому слідчий суддя, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішив, на основі принципу змагальності відмовити слідчому в застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою, але при цьому суд вважає обґрунтованими наявність підстав для застосування ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 , неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, підозрюється у незаконному зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини, перебуваючи на волі, може продовжити вказану злочинну діяльність, тобто вчиняти інші кримінальні правопорушення у тому числі й продовжити здійснювати збут особливо небезпечних психотропних речовин.

Такі обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та маючи можливість вільного пересування, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вказані обставини свідчать про те, що суду необхідно вжити заходів щодо запобігання спробам підозрюваного вчинити інші кримінальні правопорушення. Але наявність вказаного ризику не є достатнім на необхідним для застосування ОСОБА_4 , найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, при цьому слідчий суддя враховує показання ОСОБА_4 , щодо належного ним виконання своїх процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя не встановив наявність ризиків, передбаченого п.1, п.3, ч. 1 ст. 177 КПК України, на який прокурор посилається у клопотанні, та у судовому засіданні підтримав, оскільки вони нічим об`єктивно не доведені, а тому на думку слідчого судді це є припущенням слідчого та прокурора, без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому зазначені ризики для обґрунтування при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя врахувати не може.

Слідчий суддя встановив, що підстави на які посилається прокурор, при підтриманні клопотання про обранні запобіжного заходу тримання під вартою, є недостатніми. Крім того, прокурор не обґрунтував будь яких доказів неможливості обрання будь якого іншого, менш тяжкого запобіжного заходу. На думку суду сам факт вчинення кримінального правопорушення, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу тримання під вартою, як покарання за правопорушення, у якому винуватість ОСОБА_4 , судом не встановлена.

Згідно ч. 3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Слідчий суддя переконався, що можливо застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт, враховуючи, що підозрюваний має місце проживання, заробляє на життя працюючи за наймом у громадян, має жінку, з якою живе сім`єю, таким чином слідчий суддя встановив, що ОСОБА_4 має міцні соціальні стосунки, що дає підстави для відмови в застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою.

Суд встановив, що прокурор не довів, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу тримання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. Прокурор взагалі не обґрунтував неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд встановив наявність ризику, щодо запобігання спробі вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Але такий ризик не є достатнім для застосування ОСОБА_4 самого суворого запобіжного заходу тримання під вартою, але достатнім для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки обґрунтування наявних ризиків для цього виду запобіжного заходу суд вважає недостатнім.

При цьому слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язані, а також запобігання спробі вчинити інше кримінальне правопорушення, застосувавши більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою домашній арешт цілодобово.

Враховуючи досліджений ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає його обґрунтованим та достатнім для застосування до клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком до 30 липня 2024 року, що буде необхідним та достатнім для належного виконання підозрюваним клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183 КПК України, слідчий суддя,

постановив :

в задоволенні клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, заборонивши строком до 30 липня 2024 р. залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2

На час дії запобіжного заходу зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу направити на виконання начальнику Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1