Справа №463/4292/24
Провадження №1-кс/463/3782/24
У Х В А Л А

14 травня 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_6 від 18.04.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні №0000030 від 31.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,-

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_6 від 18.04.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні №0000030 від 31.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Просить таку скасувати та зобов`язати старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 або іншу уповноважену особу повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 від 16.04.2024 року про проведення допиту ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Скаргу мотивує тим, що ОСОБА_4 здійснюється захист підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000030 від 31.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, досудове розслідування якого здійснюється слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові. 16.04.2024 року мною в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 було подано клопотання старшому слідчому Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 про допит ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з приводу походження грошових коштів у розмірі 10000 доларів США, 2900 Євро та 17000 Євро, що були вилучені в ході проведення 07.02.2024 року обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та про вжиття заходів для скасування арешту, накладеного на такі грошові кошти.

Постановою старшого слідчого ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 від 18.04.2024 року було відмовлено у задоволенні зазначеного вище клопотання.

Адвокат зазначену постанову вважає незаконною та необґрунтованою, тому звернулась до суду з вказаною скаргою.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала просить таку задоволити.

Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Заперечення на скаргу суду не подано. У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши адвоката, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України - параграф 1, статті 303-308.

Так, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту має рівні зі стороною обвинувачення права та можливості у збиранні доказів, та у прийнятті рішення щодо необхідності проведення тих чи інших слідчих дій сторона захисту має право користуватися підставами для проведення слідчих дій, які передбачені ч. 2 ст. 223 КПК України, тобто достатність відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети, а не на безумовність її результатів. Встановлення правил, за яких сторона захисту може заявляти клопотання про проведення слідчих дій лише за умови доведення беззаперечної можливості досягнення конкретних результатів, є неприпустимим обмеженням права на захист.

Зі змісту ч. 6 ст. 223 КПК України вбачається, що слідча (розшукова) дія може здійснюватися за клопотанням сторони захисту і проводиться з участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу. Одним із видів слідчих дій є допит свідків (ст. 224 КПК України). Свідком, відповідно до ч. 1 ст. 65 КПК України, є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Встановлено, що слідчими Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000030 від 31.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Адвокатом ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст. 220 КПК України надіслано слідчому, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000030, клопотання від 16.04.2024 року про виконання процесуальних та слідчих дій, а саме: про допит ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з приводу походження грошових коштів у розмірі 10000 доларів США, 2900 Євро та 17000 Євро, що були вилучені в ході проведення 07.02.2024 року обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та про вжиття заходів для скасування арешту, накладеного на такі грошові кошти. Необхідність допиту названих осіб як свідків обґрунтовувалась необхідністю перевірки та встановлення походження коштів, які були вилучені під час проведення обшуку, посилаючись на те, що сторона захисту переконан, що такі грошові кошти отримані сім`єю підозрюваного у законний спосіб.

Постановою слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні ОСОБА_6 від 18.04.2024, відмовлено в задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 від 16.04.2024 року.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Зі змісту постанови вбачається, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання слідчий вказав, крім іншого, що до клопотання не додано жодних доказів, які б підтверджували походження коштів .

За встановлених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, які викладені в постанові

Вивчивши клопотання сторони захисту, слідчий суддя дійшов висновку, що у вказаному клопотанні відсутні достатні відомості, що вказують на мету, яку необхідно досягти при проведенні таких слідчих дій, як допити вказаних осіб в якості свідків та на можливість отримання (збирання) доказів або перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні №0000030 від 31.01.2024.

Заявник своє клопотання мотивує тим, що такий допит дасть можливість підтвердити чи спростувати законність походження вилучених грошових коштів та їх доказове значення для даного кримінального провадження. Поряд з цим у своєму клопотанні про допит свідків, сторона захисту не зазначає, які саме обставини можуть бути доведені чи спростовані в результаті проведення таких слідчих дій під час цього кримінального провадження і чому ці обставини можуть бути встановлені саме шляхом проведення допиту вказаних свідків, а не іншими доказами, не надає жодного доказу на підтвердження необхідності допиту вказаних осіб.

У випадку, коли стороною захисту ініційовано проведення слідчої (розшукової) дії перед слідчим, який витрачатиме свій час та ресурси, саме вона має довести йому доцільність проведення такої дії, з врахуванням вимог закону.

На підставі викладеного, слідчий суддя зазначає, що клопотання сторони захисту щодо необхідності проведення допиту осіб у якості свідків, не є належним чином обґрунтоване, не зазначено, яке доказове значення вони будуть мати у кримінальному провадженні за підозрою її підзахисного.

Таким чином постанова слідчого від 18.04.2024 про відмову у задоволенні клопотання про допит свідків є законною та обґрунтованою, а відтак відсутні підстави для її скасування.

Керуючись вимогами ст.ст.55, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_6 від 18.04.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні №0000030 від 31.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1