ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/24365/21

Провадження № 11-кп/4820/283/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001727 від 11.09.2021 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 січня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 січня 2024 року,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зарафшан, Республіки Узбекистан, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, працюючого на меблевій фабриці « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимого: вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2021 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 5 місяців арешту (вирок вступив в законну силу 14.09.2021р.; 01.07.2022 року звільнений з державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» у зв`язку відбуттям покарання),

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - 1 (один) рік обмеження волі.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ: квитанцію ПТ «Ломбард «Заставно-кредитний Дім», № НОМЕР_1 залишено в матеріалах кримінального провадження.

Накладений на речовий доказ, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.09.2021 року арешт, у якому відпала потреба, в порядку ст. 174 КПК України скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 686,48 грн. витрат за проведення експертизи.

За вироком суду, ОСОБА_6 10.09.2021 року, близько 14 год 40 хв, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , помітив у автомобілі швидкої допомоги свого знайомого ОСОБА_7 та вирішив відкрито заволодіти його мобільним телефоном.

Тоді ж, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 зайшовши в автомобіль швидкої допомоги, де на кушетці знаходився ОСОБА_7 , якому в той момент медичні працівники надавали допомогу та діючи умисно, усвідомлюючи, що за його діянням спостерігають присутні особи, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи в статусі обвинуваченого за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, відкрито, шляхом ривка викрав з руки потерпілого ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «ХІAOMI» моделі «Redmi 9A», 2/32GB, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 вартістю 2099,33 гривень, зі стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, з абонентським номером НОМЕР_4 , на рахунку якого грошових коштів не було.

В подальшому, ОСОБА_6 викравши мобільний телефон ОСОБА_7 покинув місце події, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 2124,33 гривень.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить змінити вирок Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2024 року відносно нього в частині призначеного покарання та призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Вказує, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд не визнав та не врахував наявність, передбаченої п.1 ч.1 ст.66 КК України, обставини, яка пом`яцшує покарання, як дійове каяття, яке полягає у сприянні розкриттю злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомленні належним чином.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора про законність вироку суду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирок суду обвинуваченим ОСОБА_6 оскаржується лише в частині призначеного покарання, а тому відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України судом апеляційної інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні при викладених у вироку обставинах доведена і не оскаржується жодним учасником судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, як умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вчинений повторно, є вірною.

Покарання ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України з урахуванням особи обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнав те, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні малолітню дитину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд не встановив.

Враховуючи наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який хоч і раніше судимий, проте характеризується посередньо, має постійне місце проживання, не офіційно, але працевлаштований, надає допомогу хворій матері з якою спільно проживає, позиції потерпілого, який щодо призначення покарання покладався на думку суду та повідомив про відсутність матеріальних претензій, належну процесуальну поведінку обвинуваченого упродовж тривалого розгляду справи, обумовленого неможливістю повідомлення та явки у судове потерпілого, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а також інші в сукупності обставини, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання на підставі ст. 69 КК України, шляхом застосування іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.186 КК України, у виді обмеження волі на певний строк.

Також суд прийшов до висновку, що призначення обвинуваченому покарання навіть у мінімальному розмірі, встановленому в санкції ч.2 ст.186 КК України з урахуванням вище зазначених обставин є явно недоцільним і несправедливим.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому з урахуванням ч.1 ст. 69 КК України, суд прийшов до висновку про те, що вчинення злочину до набрання законної сили попереднім вироком є суттєвою обставиною, як вказує на те, що призначене обвинуваченому покарання хоч і не має бути пов`язане з позбавленням волі, проте виправлення обвинуваченого можливе лише шляхом реального відбування покарання.

На думку колегії суддів призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

І таке покарання є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушщень, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, безпідставними є доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те. що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд не визнав та не врахував наявність, передбаченої п.1 ч.1 ст.66 КК України, обставини, яка пом`якшує покарання, а саме дійове каяття, яке полягає у сприянні розкриттю злочину.

При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини.

При цьому, наявність декількох обставин що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, стали підставою для призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, зважаючи на те, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України обвинуваченим вчинене до набрання законної сили попереднім вироком суду щодо ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає.

У разі застосування положень ст.75 КК України при призначенні обвинуваченому покарання, на думку колегії суддів, не буде забезпечена мета покарання, передбачена ч.2 ст.50 КК України.

Вирок суду є законним і підстав для його зміни в оскаржуваній частині колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: