1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2091/24 1-кс/335/2452/2024
14 червня 2024 року м. Запоріжжя
Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з іншими особами, усвідомлюючи, що процес та заходи мобілізації, що проводяться у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, викликали широкий резонанс у суспільстві, вирішила перешкоджати законній діяльності Збройних сил України зі здійснення мобілізації в особливий період.
Свій злочинний намір ОСОБА_5 та інші співучасники домовилися реалізовувати шляхом перешкоджання військовослужбовцям Збройних сил України у проведенні мобілізаційних заходів, а також шляхом створення та поширення за допомогою мережі Інтернет через канали відеохостингу «Ютуб» під назвами « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 », інформації, яка мала б викликати у населення уяву про протиправність мобілізаційних заходів, відсутність повноважень на їх проведення у відповідних структурних підрозділів Збройних сил України та дискредитацію цих підрозділів.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних сил України, діючи умисно, за попередньою змовою з іншими особами, ОСОБА_5 , отримала інформацію про проведення військовослужбовцями Збройних сил України заходів з мобілізації на території гаражного кооперативу «Металург» по АДРЕСА_1 .
Отримавши указану інформацію, діючи для досягнення раніше поставленої мети у вигляді перешкоджання законній діяльності Збройних сил України, ОСОБА_5 , разом з іншими співучасниками 22 липня 2023 року в денний час доби на невстановленому автомобілі, прибули на територію гаражного кооперативу «Метулург» по вул. Зразковій у м. Запоріжжі, де військовослужбовцями Збройних сил України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вручалася повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Користуючись своєю чисельною перевагою ОСОБА_5 разом з іншими співучасниками відтіснили військовослужбовців Збройних Сил України від ОСОБА_11 та завадили у такий спосіб врученню ними повістки указаному громадянину.
Крім того, свої дії ОСОБА_5 та інші співучасники супроводжували висловлюваннями про те, що повістки, які надають представники ІНФОРМАЦІЯ_3 є незаконними, у військовослужбовців відсутні повноваження на надання таких повісток та воєнний стан в Україні не введений.
При цьому ОСОБА_5 достовірно знала, що її та інших співучасників дії та висловлювання фіксуються за допомогою відеозапису, транслюються у прямому ефірі ютуб-каналу «Свободные Люди Запорожье» та переглядаються значною кількістю осіб, а відеозапис у подальшому буде збережено на вказаному каналі та доступ до його перегляду матиме необмежена кількість осіб.
Відеозапис указаних подій 22.07.2023 було розміщено на ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 з необмеженим доступом до нього.
Указаними умисними діями ОСОБА_5 за попередньою змовою з іншими співучасниками створила та поширила у мережі Інтернет завідомо неправдиву інформацію про незаконність діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та відсутність у цих підрозділів Збройних сил України повноважень на проведення мобілізаційних заходів.
Таким чином, громадянка України ОСОБА_5 за викладених вище обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
14.05.2024 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.
Під час виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України, працівниками УСР в Запорізькій області ДСР НП України було встановлено, що 28.05.2024 ОСОБА_5 сумісно зі своєю донькою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадським транспортом виїхала з міста мікроавтобусом «Mersedes Sprinter» сполученням «Запоріжжя-Одеса».
28.05.2024 слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
29.05.2024 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду винесено ухвалу про надання дозволу про затримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, в ході виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України, працівниками УСР в Запорізькій області ДСР НП України було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , наразі переховується від органів досудового розслідування за адресою: АДРЕСА_2 .
06 червня 2024 року, в період часу з 07 години 44 хвилини до 09 години 16 хвилин, в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Samsung Galaxy» A3556 в корпусі світло-фіолетового кольору упаковано до паперового конверту; стартовий пакет «Vodafone» з сім-картою «Vodafone» з абонентським номером НОМЕР_1 та стартовий пакет «lifecell» з сім-картою «Vodafone» з невідомим номером упаковано до паперового конверту.
Вилучені в ході обшуку речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, про що 07.06.2024 винесена відповідна постанова.
Посилаючись на те, що вилучений телефон та сім-картки відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, їх надання експертові є необхідною умовою проведення експертного дослідження, доступ до вмісту телефона обмежений паролем, який не вдалося отримати в ході обшуку, та те, що незастосоування арешту до тимчасово вилученого майна може призвести до його знищення, псування, приховування або відчуження, слідчий просить накласти на арешт на вищезазначене майно.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити. Також прокурор повідомив, що мобільний телефон до моменту розгляду клопотання не оглядався, оскільки доступ до його вмісту захищений паролем, який підозрювана відмовилася повідомляти. Наразі слідчий має намір призначити судову комп`ютерно-технічної експертизу вилученого телефону, обов`язкової умовою проведення якої є його надання експертові.
Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що вилучений слідчим мобільний телефон використовується підозрюваною з 14.05.2024, отже не може бути знаряддям інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення та не може містити відомостей щодо його обставин, оскільки події, зазначені слідчим в клопотанні, відбулися в липні 2023 року. Вилучивши у підозрюваної мобільний телефон, слідчий фактично позбавив її можливості користуватися рахунком, на який надходять гроші від підписників каналів, оскільки керування рахунком здійснювалося підозрюваною з телефона. Отже, окрім засобу комунікації підозрювану позбавлено ще й засобів до існування. Вилучені слідчим сім-картки підозрюваній не належать. Також підозрювана підтвердила, що доступ до вмісту вилученого телефона обмежений паролем.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен: перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів; враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора; взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що слідчими СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 345 КК України, відомості про які внесені до ЄРДР 25.04.2023, 07.09.2023, 14.05.2024 відповідно.
06 червня 2024 року, в період часу з 07 години 44 хвилини до 09 години 16 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 04.06.2024 за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , слідчим проведено обшук в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Samsung Galaxy» A3556 в корпусі світло-фіолетового кольору упаковано до паперового конверту; стартовий пакет «Vodafone» з сім-картою «Vodafone» з абонентським номером НОМЕР_1 та стартовий пакет «lifecell» з сім-картою «Vodafone» з невідомим номером упаковано до паперового конверту.
Обіг зазначених речей необмежений законом та вони не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку від 04.06.2024, отже, вважаються тимчасово вилученим майном.
Аналіз фактичних обставин інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, викладених у клопотанні слідчого та повідомлені про підозру ОСОБА_12 від 14.05.2024, відомостей, що містяться в протоколі огляду публікації на веб-сайті YouTube від 21.12.2023, протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 08.01.2024, дозволяє дійти висновку, що тимчасово вилучені слідчим під час огляду речі могли бути знаряддям вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на приписи Кримінального процесуального кодексу України, майно, яке має ознаки речового доказу, може бути арештовано незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Крім того, можуть бути тимчасово вилученими мобільні термінали систем зв`язку, оскільки їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження (абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України).
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи його власника. Арешт майна сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження.
Доводи сторони захисту про те, що вилучені слідчим речі та документи не відповідають критеріям речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України, непричетні до кримінальних правопорушень, мають бути перевірені під час досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» A3556 в корпусі світло-фіолетового кольору, стартовий пакет « НОМЕР_2 » з сім-картою «Vodafone» з абонентським номером НОМЕР_1 та стартовий пакет «lifecell» з сім-картою «Vodafone» з невідомим номером, тимчасово вилучений 06.06.2024 під час проведення обшуку будинку АДРЕСА_2 , із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.
Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, підозрюваній, захиснику.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складений 14 червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1