Справа № 308/1628/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород кримінальне провадження №0002384, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Перечин Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.332 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

У невстановлені досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Надалі, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу щодо незаконного переправлення осіб через держаний кордон України, розробив протиправний механізм переправлення осіб через державний кордон України відповідно до якого, особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, перетинають кордон поза межами пункту пропуску до країн Європейського Союзу осіб (призовного віку 18 - 60 років).

З метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_3 підшукав осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В подальшому, ОСОБА_3 близько 16 години, з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний транспортний засіб марки «ВАЗ» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , попрямував по місцях тимчасового проживання осіб, яких мав переправити, попередньо задзвонивши та попередивши останніх про своє прибуття.

Надалі, 24.11.2023 близько 21:00 год. ОСОБА_11 (який попередньо заселився разом із ОСОБА_7 до готельного комплексу «Luxury- Apartments» за адресою: м. Ужгород, вул. Митрака, 10) зателефонувала невідома особа та повідомила, щоб останні виходили та чекали. Після того, неподалік залізничного вокзалу у м. Ужгород прибув транспортний засіб марки «ВАЗ» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який наказав ОСОБА_10 та ОСОБА_7 сідати до транспортного засобу, після чого останні почали рух у напрямку хостелу «Антоніо», що за адресою: м. Ужгород, вул. Одеська, 17а.

Того ж дня, близько 21 години, ОСОБА_9 (який попередньо заселився разом із ОСОБА_8 до хостелу «Антоніо», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Одеська, 17а), зателефонував невідомий номер, та наказав виходити і очікувати біля зупинки громадського транспорту неподалік зазначеного хостелу. В подальшому, неподалік хостелу «Антоніо» під?їхав транспортний засіб марки «ВАЗ» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , у якому на той момент вже перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . ОСОБА_3 наказав ОСОБА_9 та ОСОБА_8 сідати до автомобіля, після чого останні продовжили рух у напрямку пл. Корятовича.

Через деякий час, 24.11.2023 близько 21 год. ОСОБА_6 (який попередньо заселився до хостелу «Крон» за адресою: м. Ужгород, вул. Підгірна, 17) зателефонувала невідома особа з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 , та наказала збирати речі й очікувати його на вулиці. У подальшому, до даного хостелу під?їхав транспортний засіб марки «ВАЗ» сірого кольору, д.н.3. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , у якому на той момент вже перебували ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Далі, ОСОБА_3 наказав всім зазначеним особам вимкнути свої мобільні телефони, після чого вони продовжили рух у напрямку державного кордону України.

Надалі, прибувши на вул. Запорізьку в м. Ужгород, ОСОБА_3 наказав вищезазначеним особам залишити салон транспортного засобу, та по вул. Запорізькій останні продовжили рух у пішому порядку в напрямку державного кордону України, під час якого, ОСОБА_3 здійснював інструктаж ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 щодо способу незаконного перетину державного кордону України та доставку вказаних осіб до безпосередньої близькості до лінії державного кордону України.

У подальшому, 24.11.2023 о 22 год. 35 хв. ОСОБА_3 та 5-х осіб: ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 викрито військовослужбовцями ДПСУ під час спроби незаконного перетину державного кордону України.

Дії ОСОБА_14 кваліфіковано за ч.2 ст. 332 КК України, а саме як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав угоду про визнання винуватості укладену 26 січня 2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з другої сторони, за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, а саме незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб.

Сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. При цьому, сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладення обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

У даній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання, які передбачені ст.476 КПК України.

У підготовчому судовому засідання прокурор попросив затвердити угоди про визнання винуватості, призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання, а також вирішити питання щодо речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, вказав, що укладення угоди між ним та прокурором Ужгородської окружної прокуратури було добровільним, просив призначити узгоджене сторонами покарання та затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладена за його участі, є добровільною, наслідки укладення та затвердження угоди є зрозумілими, порушень при її укладенні допущено не було. Вважає, що наявні всі підстави для затвердження вказаної угоди.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, передбачені п.1 ч.4 зазначеної норми, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 передбачене ч.2 ст.332 КК України, а саме незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, раніше не судимий, згідно відповіді КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» №2436 від 22.12.2023 по медичну допомогу не звертався, має зареєстроване місце проживання.

Враховуючи вищенаведене, суд вбачає за належне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами в угоді міру покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Між тим, приймаючи до уваги вищенаведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого та його особу, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 положення ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, та не призначати йому додаткове покарання.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи наведене, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2023 року (справа №308/20880/23) на вилучене 27.11.2023 року під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме: транспортний засіб марки «ВАЗ» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони користування та розпорядження будь - яким чином вилученим майном; клаптик паперу із наступними записами: « НОМЕР_3 ОСОБА_15 », « НОМЕР_4 », « НОМЕР_5 Крони 1», та арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2023 року (справа №308/20880/23) на вилучене 27.11.2023 року під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_3 , у гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майно, а саме: мобільний телефон сіро-синього кольору марки «Motorola (Moto) g60», IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , підлягає скасуванню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Щодо запобіжного заходу

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.12.2023 (справа №308/20880/23) застосовано щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби, а саме з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин ранку, без застосування електронних засобів контролю. Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом до 29 січня 2024 року включно.

Прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до суду не звертався, та підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 100, 314, 368, 370, 371, 394, 474-475 КПК України, ст. ст. 12, 50, 65, 332 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 26 січня 2024 року у кримінальному провадженні №0002384 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2023 року, між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з другої сторони, за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2023 року (справа №308/20880/23) на вилучене 27.11.2023 року під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме: транспортний засіб марки «ВАЗ» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони користування та розпорядження будь - яким чином вилученим майном; клаптик паперу із наступними записами: « НОМЕР_3 ОСОБА_15 », « НОМЕР_4 », « НОМЕР_5 Крони 1».

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2023 року (справа №308/20880/23) на вилучене 27.11.2023 року під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_3 , у гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майно, а саме: мобільний телефон сіро-синього кольору марки «Motorola (Moto) g60», IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 .

Речові докази:

- транспортний засіб марки «ВАЗ» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на спец. майданчик ГУНП в Закарпатській області (м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н), - повернути власнику, або уповноваженому представнику;

- мобільний телефон сіро-синього кольору марки «Motorola (Moto) g60», IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , - повернути власнику;

- клаптик паперу із наступними записами: « НОМЕР_3 ОСОБА_15 », « 2», « Крони 1», 4 відрізки клейкої стрічки «Скотч» зі слідами папілярних ліній рук»; змив на ватний аплікатор з керма автомобіля марки «ВАЗ» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ; змив на ватний аплікатор з ручки перемикання швидкостей автомобіля марки «ВАЗ» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , - знищити;

- односторонній оптичний диск з маркуванням «Verbatim DVD-R», який упаковано до паперового конверту білого кольору, та скріплено печатками «Для довідок» Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1