УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002623 від 17.06.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002623 від 17.06.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке вилучено 18.06.2024 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на: мобільний телефон марки Redmi в корпусі сірого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Redmi, IMEI 1 : НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки Apple Iphone, IMEI 1 : НОМЕР_5 ; IMEI 2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон Apple Iphone в корпусі чорного кольору серії НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки Redmi в корпусі чорного кольору у непрацюючому стані; мобільний телефон марки Apple Iphone, моделі 7, в корпусі чорного кольору, серії НОМЕР_8 ; порожні зіп-пакети; електронні ваги; пристрої для куріння; повідомлення про підозру на ім`я ОСОБА_6 ; банківська картка «Sportbank» № НОМЕР_9 ; скетч-картки мобільних операторів «Водафон», «Київстар»; 2 банківські картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 ; банківська картка банку «Монобанк» № НОМЕР_12 ; банківська картка «Банк власний рахунок» № НОМЕР_13 ; предмети схожі на грошові кошти купюрами номіналом 200 гривень - 1шт., 500 гривень - 1 шт., 20 гривень - 1 шт.; 1 зіп-пакет із пігулками синього кольору у кількості 40 шт.; порожні пакети для фасування; 16 зіп-пакетів із речовиною рослинного походження; 5 пігулок розфасовані в три зіп-пакети; 29 зіп-пакетів із порошкоподібною речовиною білого кольору; саморобні пристрої для куріння у кількості 3 шт.; зіп-пакети із залишками речовини рослинного походження; мобільний телефон марки «Номі» моделі М004619А6 в корпусі синього кольору; 4 візерунки папілярних ліній, вилучені з чотирьох зіп-пакетів, поміщені до паперового конверту.

Клопотання мотивоване тим, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002623 від 17.06.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході оперативного супроводження, за матеріалами кримінального провадження № 0002623 від 17.06.2024 за ч.2 ст. 309 КК України, отримано інформацію про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зберігають наркотичні засоби та психотропні речовини, з метою їх подальшого збуту, та планують їх збути найближчим часом.

У зв`язку з вище викладеним, 18.06.2024 у органу досудового розслідування виник невідкладний випадок, пов`язаний із переслідуванням осіб, які підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, врятуванням майна та збереженням речових доказів, виявленням та фіксацією фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, та підлягають доказуванню, що стало передумовою проникнення слідчого до квартири АДРЕСА_2 .

Крім того, перед початком слідчої дії, мешканці вказаної квартири ОСОБА_5 роз`яснено зміст ст. ст. 30, 63 Конституції України, ст. 18, 20, 233 КПК України, після чого остання надала добровільну згоду на проникнення до квартири АДРЕСА_2 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою проведення в ній обшуку.

Так, 18.06.2024 в період часу з 00 год. 21 хв. до 02 год. 20 хв. в ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_2 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , працівниками поліції виявлено та вилучено майно на яке слідчий просить накласти арешт.

18.06.2024 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Постановою слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 18.06.2024 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відтак, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд клопотання без його участі та задовольнити клопотання про арешт майна з підстав у ньому наведених. Крім того, слідчий просив долучити копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.06.2024, якою надано дозвіл слідчому Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та вилучення майна, на яке слідчий просить накласти арешт.

Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у провадженні Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002623 від 17.06.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

18.06.2024 у зв`язку з невідкладним випадком пов`язаним із відшуканням знаряддя, слідів вчинення злочину, проведено слідчу дію - обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено майно, яке має значення речових доказів у кримінальному провадженні і на яке слідчий просить накласти арешт.

Постановою слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 18.06.2024 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

28.06.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надано дозвіл слідчому Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 на проведення обшуку (який проведено в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України) за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення майна, на яке слідчий просить накласти арешт.

Звернення слідчого з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчогоШевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 18.06.2024 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 18.06.2024, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а також те, що слідчим не доведено, що повідомлення про підозру на ім`я ОСОБА_6 має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, є засобами вчинення кримінального правопорушення, набуте протиправним шляхом та/або містить на собі сліди вчиненого злочину, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно в цій частині відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002623 від 17.06.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 18.06.2024 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на:

-мобільний телефон марки Redmi в корпусі сірого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон марки Redmi, IMEI 1 : НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ;

-мобільний телефон марки Apple Iphone, IMEI1: НОМЕР_5 ; IMEI2: НОМЕР_6 ;

-мобільний телефон Apple Iphone в корпусі чорного кольору серії НОМЕР_7 ;

-мобільний телефон марки Redmi в корпусі чорного кольору у непрацюючому стані;

-мобільний телефон марки Apple Iphone, моделі 7, в корпусі чорного кольору, серії НОМЕР_8 ;

-порожні зіп-пакети;

-електронні ваги;

-пристрої для куріння;

-банківська картка «Sportbank» № НОМЕР_9 ;

-скетч-картки мобільних операторів «Водафон», «Київстар»;

-2 банківські картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 ;

-банківська картка банку «Монобанк» № НОМЕР_12 ;

-банківська картка «Банк власний рахунок» № НОМЕР_13 ;

-предмети схожі на грошові кошти купюрами номіналом 200 гривень - 1шт., 500 гривень - 1 шт., 20 гривень - 1 шт.;

-1 зіп-пакет із пігулками синього кольору у кількості 40 шт.;

-порожні пакети для фасування;

-16 зіп-пакетів із речовиною рослинного походження;

-5 пігулок розфасовані в три зіп-пакети;

-29 зіп-пакетів із порошкоподібною речовиною білого кольору;

-саморобні пристрої для куріння у кількості 3 шт.;

-зіп-пакети із залишками речовини рослинного походження;

-мобільний телефон марки «Номі» моделі М004619А6 в корпусі синього кольору;

-4 візерунки папілярних ліній, вилучені з чотирьох зіп-пакетів, поміщені до паперового конверту.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1