ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/3297/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/596/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-за участі секретаря ОСОБА_5 ,

-представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова задоволено та накладено арешт з позбавленням права розпорядження та користування, на автомобіль на MERSEDES-BENZ S 550, р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , чорного кольору, ключі від вказаного автомобілю, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова про арешт майна у кримінально №0000662 від 16.04.2024 року за ч.3 ст.190 КК України та зобов`язати слідчого ХРУП №1 ГУНП в Харківській області повернути ОСОБА_7 транспортний засіб.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вона є власником вказаного автомобіля до злочинних дій не причетна та про дії інших осіб не знала. Зазначає, що у протоколах допиту свідків сума завданого збитку потерпілому ОСОБА_8 різниться. Наголосила, що її не повідомляли про продаж її автомобіля, а також не передавали їй грошові кошти за його продаж. Зазначила, що у клопотанні жодним чином не обґрунтовано зв`язок між діями ОСОБА_9 щодо обману ОСОБА_10 , діями ОСОБА_11 щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , та її автомобілем. Також зазначила, що всі видані довіреності на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо права розпорядження її автомобілем були скасовані у листопаді 2023 року. Указала, що матеріали провадження не містять відомостей щодо наявності повноважень прокурора ОСОБА_12 , який звернувся до суду із заявою про проведення розгляду за його відсутності, оскільки у витягу з ЄРДР останній відсутній.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки її не було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи на які посилається власник майна ОСОБА_7 в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять відомостей про повідомлення її про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином, а тому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2024 року підлягає поновленню.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ХРУП-1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000662 від 16.04.2024 з обставин заволодіння невідомою особою, шахрайським шляхом, грошовими коштами в сумі 10 000 доларів США під приводом продажу автомобіля автомобілю MERSEDES-BENZ S 550, р.н. НОМЕР_1 .

20.04.2024 за адресою: автодорога АДРЕСА_1 , - було вилучено автомобіль MERSEDES-BENZ S 550, р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , чорного кольору та ключі від вказаного автомобілю.

З клопотання прокурора про арешт майна вбачається, що вказане майно є речовими доказами у даному провадженні, оскільки в повній мірі відповідає положенням ст. 98 КПК України, та являє собою речові докази.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Так, ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено, що вказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, може бути речовим доказом.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а посилання представника власника про зворотне є безпідставними.

Окрім того, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Задовольнивши клопотання слідчого з посиланням на зміст ст. 170 КПК України слідчий суддя врахував, що в ньому йдеться не про арешт майна підозрюваного, а арешт майна, передбачений ч.2 ст.170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.

Відповідно до порядку, передбаченого ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

А тому доводи апелянта про наявність розбіжностей у показаннях свідків, а також причетності її та будь яких інших осіб до кримінального правопорушення не приймаються до уваги.

Посилання ОСОБА_7 на скасування виданих довіреностей на розпорядження автомобілем не спростовуються факту заволодіння грошовими коштами невідомою особою.

Крім того, відповідно до матеріалів провадження предметом кримінального правопорушення є безпосередньо транспортний засіб MERSEDES-BENZ S 550, р.н. НОМЕР_1 , а тому колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про накладення арешту на вищенаведене майно.

Що стосується доводів власника майна про відсутність в прокурора ОСОБА_12 повноважень, то вони не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді оскільки вказаний прокурор не приймав участі під час розгляду клопотання.

До того ж, відповідно до матеріалів провадження клопотання про арешт майна подано уповноваженою особою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання власника майна ОСОБА_7 задовольнити.

Поновити власнику майна ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2024 року про накладення арешту на автомобіль на MERSEDES-BENZ S 550, р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , чорного кольору, ключі від вказаного автомобілю, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді