Справа № 146/368/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2024 р. смт.Томашпіль

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

представника превенції ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Вила Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючий, потерпілим в наслідок аварії на ЧАЕС, учасником АТО та депутатом не є неодружений проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000033, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21 лютого 2024 року за вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2024 року до Томашпільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню відносно неповнолітнього ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обгрунтовано тим, що в умовах дії воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року № 2102-ІХ введено воєнний стан на всій території України із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб з подальшим продовженням, ОСОБА_9 вчинив суспільно-небезпечне діяння за наступних обставин.

Неповнолітній ОСОБА_9 у квітні 2023 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено пішов до території пасіки яка розташована в урочищі «Калинки» за межами АДРЕСА_1 та яка перебуває в користуванні ОСОБА_10 .

Перебуваючи на території пасіки ОСОБА_9 , підійшов до одного із вуликів та зняв верхню його частину, після чого таємно викрав із даного вулика шість рамок типу «Дадан» з однією бджолосім`єю породи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які в подальшому помістив до мішка білого кольору який попередньо взяв із собою та з місця події зник і викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Вартість однієї бджолосім`ї породи «Українська степова» на 6-ть рамок типу «Дадан» становить 1665 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_9 завдав ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 1665 грн.

Дане суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, в умовах дії воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року № 2102-ІХ введено воєнний стан на всій території України із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб з подальшим продовженням, ОСОБА_9 продовжуючи свої дії вчинив нове суспільно небезпечне діяння за наступних обставин.

Неповнолітній ОСОБА_9 у квітні 2023 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено з особою матеріали щодо якої розслідуються в іншому кримінальному провадженні пішли до території пасіки яка розташована в урочищі «Калинки» за межами с. Вила Тульчинського району Вінницької області та яка перебуває в користуванні ОСОБА_10 .

Перебуваючи біля вказаної пасіки ОСОБА_9 спільно із особою матеріали щодо якої розслідуються в іншому кримінальному провадженні знаючи, що біля пасіки нікого не має шляхом вільного доступу проникли на її територію.

На території пасіки ОСОБА_9 та особа матеріали щодо якої розслідуються в іншому кримінальному провадженні, підійшли до одного із вуликів та зняли верхню його частину, після чого таємно викрали із даного вулика сім рамок типу « ОСОБА_11 » з однією бджолосім`єю породи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які в подальшому помістили до мішка білого кольору який попередньо взяли із собою та з місця події зникли і викраденими речами розпорядилися на власний розсуд.

Вартість однієї бджолосім`ї породи «Українська степова» на сім рамок типу «Дадан» становить 1942,50 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_9 та особа матеріали щодо якої розслідуються в іншому кримінальному провадженні завдали ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 1942,50 грн.

Дане суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

У кримінальному провадженні було призначено судову-психіатричну експертизу, відносно неповнолітнього ОСОБА_9 проведення якої було доручено експертам Вінницькій філії судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України».

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 53 від 29 січня 2024 року в період час, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, неповнолітній ОСОБА_9 страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді розумової відсталості помірного ступеня із значними відхиленнями у поведінці, які потребують особливої уваги та лікування(F71.1). В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння неповнолітній ОСОБА_9 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час неповнолітній ОСОБА_9 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді розумової відсталості помірного ступеня із значними відхиленнями у поведінці, які потребують особливої уваги та лікування(F71.1) в зв`язку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Неповнолітній ОСОБА_9 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування.

Зважаючи на викладене, прокурор просить застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_9 примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В судовому засіданні прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 підтримала дане клопотання та пояснила, що зібрано достатньо доказів щодо вчинення неповнолітнім ОСОБА_9 суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, але під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що він потребує застосування примусових заходів медичного характеру, а тому просила клопотання задовольнити та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Неповнолітній ОСОБА_9 в судовому засіданні щодо дачі показань відмовився. Законний представник неповнолітнього ОСОБА_9 ОСОБА_5 (мама) в судовому засіданні щодо вчинення неповнолітнім ОСОБА_9 суспільно небезпечних діянь пояснила, що коли вона повернулася з роботи додому то побачила у вуликах бджоли, які пізніше забрала поліція, також повідомила, що крадіжку даних бджіл вчинили неповнолітній ОСОБА_9 разом із своїм братом. У задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру не заперечувала.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що в ході огляду ним вуликів у квітні 2023 року у двох вуликах були відсутні рамки із бджлосім`ями в зв`язку з чим він звернувся до органів поліції, після чого йому були повернуті рамки із викраденими бджло сім`ями у погіршеному вигляді.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він був понятим при вилучені рамок із бджолосім`ями у неповнолітнього ОСОБА_9 так як на рамках були мітки встановили, що дані рамки належать потерпілому ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона, як понята перебувала на території домогосподарства неповнолітнього ОСОБА_9 , де було два вулики з яких дістали рамки з мітками за якими встановили, що дані рамки належать потерпілому ОСОБА_10 .

Захисник неповнолітнього ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Представник служби у справі дітей ОСОБА_7 , та представник органу Національної поліції ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання та застосування до неповнолітнього ОСОБА_9 примусового заходу медичного характеру.

Суд розглянувши заявлене клопотання, дослідивши письмові докази та вислухавши думку учасників процесу, вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Неповнолітній ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на час вчинення суспільно небезпечного діяння йому виповнилося 17 років.

Відповідно до положень ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, настає з чотирнадцяти років.

Згідно ч. 2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психіатричного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В ст. 92 КК України законодавець визначив поняття та мету примусових заходів медичного характеру. Так, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Положеннями ст. 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до положень ч. ч. 1-2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Положеннями ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

В судовому засіданні, встановлено, що неповнолітній ОСОБА_9 вчинив суспільно небезпечені діяння, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, однак від дачі показань щодо вчиненого в судовому засіданні він відмовився його законний представник ОСОБА_5 підтвердила, що всі обставини обвинувачення в клопотанні викладені вірно.

Враховуючи п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Окрім того, суд зазначає згідно п.6 Правил надання примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 31.08.2017 року № 992 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 листопада 2017 р. за № 1408/31276, примусові заходи медичного характеру застосовуються у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до місця проживання пацієнтів. Мережа спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги затверджується наказом Міністерства охорони здоров`я України.

З висновку судово-психіатричної експертизи № 53 від 29 січня 2024 року вбачається, що в період час, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, неповнолітній ОСОБА_9 страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді розумової відсталості помірного ступеня із значними відхиленнями у поведінці, які потребують особливої уваги та лікування(F71.1). В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння неповнолітній ОСОБА_9 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час неповнолітній ОСОБА_9 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді розумової відсталості помірного ступеня із значними відхиленнями у поведінці, які потребують особливої уваги та лікування(F71.1) в зв`язку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, крім того неповнолітній ОСОБА_9 перебуває під наглядом лікаря-психіатра з 2018 року. По своєму психічному стану неповнолітній ОСОБА_9 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Також, судом були досліджені дані про особу неповнолітнього ОСОБА_9 , який відповідно до наданої довідки-характеристики є учнем 9-го класу Вилянської гімназії, де навчається з 1 вересня 2013 року за програмою для спецшколи РВД, характеризується посередньо завдання з інтелектуального розвитку даються учневі важко, мотивація до навчання відсутня, на уроках проявляє неуважність, важко вступає в контакт з дорослими, правила поведінки не порушує. Із довідки характеристики Вилянського старостинського округу встановлено, що за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_9 компрометуючі матеріали відсутні. Як вбачається з довідки КНП «Томашпільської ЦРЛ» від 03 січня 2024 року неповнолітній ОСОБА_9 з 2018 року перебуває на обліку у лікаря - психіатра на обліку у лікаря- нарколога не перебуває. З акту медичного обстеження КНП «Томашпільська ЦРЛ» вбачається, неповнолітньому ОСОБА_9 встановлено діагноз: легка розумова відсталість. З копії акту відвідування сім`ї неповнолітнього ОСОБА_9 встановлено, що сім`я продживає у приватному будинку який складається з двох житлових кімнат, коридора веранди та кухні. Кімнати обладнані необхідною побутовою технікою та речами у дітей є окреме місце для сну та відпочинку. Як встановлено з матеріалів справи раніше до кримінальної відповідальності неповнолітній ОСОБА_9 не притягувався.

Таким чином, за встановлених обставин, та визначеного правового врегулювання, враховуючи, що суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України вчинено неповнолітнім ОСОБА_9 вперше, у віці 17 років, однак, на момент його вчинення він не міг повною мірою керувати своїми діями внаслідок свого психічного захворювання, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування до неповнолітнього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку та відповідно про задоволення клопотання прокурора.

Відповідно до довідки витрат на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000033 до висновку експерта № 2546/23-21 від 27 квітня 2024 року вартість проведення товарознавчого дослідження становить 716,94 грн, які віднести за рахунок Державного бюджету України.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 484, 485, 503, 512, 513 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно неповнолітнього ОСОБА_9 задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у формі надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 716,94 грн (сімсот шістнадцять гривень 94 копійки) віднести за рахунок Державного бюджету України.

Запобіжний захід неповнолітньому ОСОБА_9 до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Речові докази у справі, а саме: дві бджолосім`ї на 13 рамках які передані під зберігальну розписку ОСОБА_10 - передати за належністю власнику.

Копію ухвали для виконання направити до КНП "Томашпільська ЦРЛ"( 24200, вул. Ігоря Гаврилюка,133 селище Томашпіль Тульчинський район Вінницька область).

Копію ухвали після її проголошення вручити учасникам судового провадження.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Апеляція на ухвалу суду про застосування примусових заходів медичного характеру подається до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру.

Повний текст ухвали проголошено о 16:00 год. 17 червня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1