233 № 233/7868/23
У Х В А Л А

про продовження строку дії запобіжного заходу

13 березня 2024 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000173 від 18 серпня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працездатного але офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Костянтинівському міськрайонному суді Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 18 серпня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження призначений на 12 годину 00 хвилин 13 березня 2024 року.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 січня 2024 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 березня 2024 року.

На електронну адресу суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, зважаючи на те, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати. Прокурор наполягає, що більш м`які заходи забезпечення кримінального провадження не будуть дієвими, а тому просив відмовити в клопотанні захисника.

Обвинувачений ОСОБА_4 отримав клопотання прокурора 04 березня 2024 року про, що свідчить його розписка.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні заперечували щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки ризики про які говорив прокурор не підтверджені доказами. ОСОБА_4 зазначив, що протягом 2015-2016 року та у 2022 році проходив службу як військовослужбовець ЗСУ, захищав Україну. Події про які йде мова у цьому кримінальному провадження мали місце 10 років тому. Захисник додав, що обвинувачений має сталі соціальні зв`язки, зареєстровану адресу місця проживання, не перебував у розшуку, має невиліковну хворобу, проте документи на адресу суду щодо стану здоров`я обвинуваченого не надсилав з огляду на викладене просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

.

Суд, вислухавши учасників судового провадження та вивчивши клопотання прокурора, захисника дійшов такого висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи громадянином України, не пізніше березня 2014 року, більш точний час не встановлено, добровільно вступив до терористичної організації «Донецька народна республіка» у т.зв. «Славянский полк». Перебуваючи у складі вказаного незаконного збройного формування, ОСОБА_4 виконував обов`язки, пов`язані із здійсненням контрольно-пропускного режиму (перевірка документів, що посвідчують особу, здійснення огляду транспортних засобів, особистих речей громадян тощо) на блок-пості, розташованому на виїзді/в`їзді у м. Костянтинівка Донецької області у напрямку м. Донецьк, що перебував під координуванням представників російської федерації.

У подальшому, у період з квітня по травень 2015 року ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою отримання грошової винагороди, здійснював агітаційну діяльність, спрямовану на пошук та залучення осіб до вступу (вербування) до незаконних збройних формувань «Донецької народної республіки» шляхом розповсюдження листівок, проведення роз`яснювальних бесід тощо серед мешканців м. Костянтинівка Донецької області та розміщення публікацій у соціальної мережі «Вконтакте» під іменем « ОСОБА_6 » у спільнотах « ОСОБА_7 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та « ОСОБА_8 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі, вважає за доцільне продовжити строк дії ухвали про тримання під вартою, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, може бути визнане обвинуваченим ОСОБА_4 більш небезпечним, ніж втеча. У зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повний та всебічний розгляд кримінального провадження у суді.

- ризик незаконно впливати на свідків обґрунтовується тим, що обвинувачений може вплинути на свідків, які проживають в м. Костянтинівка, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом;

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 до моменту затримання проживав у місті Костянтинівка Донецької області, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування. Крім того, враховуючи лояльне налаштування ОСОБА_4 , до т.зв. «днр» та окупаційних військ рф перебування ОСОБА_4 на волі може створити передумови для вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 574/2022 від 12 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 757/2022 від 07 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 58/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 254/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України 26 липня 2023 року № 451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

За приписами ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114---2, 258-258--6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Крім того, відповідно до абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України

Під час дії на території України воєнного стану, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 258-3 КК України, а тому суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_4 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом на теперішній час не встановлено.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, суд, відповідно до абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, тоді як клопотання захисника задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 197, 331, 372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 травня 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченому і направити начальнику ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)» для організації виконання.

На ухвалу суду обвинуваченим, захисником, прокурором може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: