Справа № 192/891/24
Провадження № 1-кс/192/99/24
Ухвала

Іменем України

26 квітня 2024 року

Слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоному Солонянського району Дніпропетровської області клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000275, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

встановив:

Прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично перебуває у користуванні у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Клопотання обґрунтовується тим, що 23.04.2024 близько 10 год 05 хв водій ОСОБА_5 , 1953 р.н., керуючи автомобілем «ЗАЗ 1102», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Гагаріна у смт Солоному Дніпровського району Дніпропетровської області, в районі будинку 21 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1940 р.н., яка переходила проїзду частину по нерегульованому пішохідному переході з права на ліво за напрямком руху автомобіля. У ході ДТП пішоходу ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження. За даним фактом 24.04.2024 СВ ВП № 9 ДРУП ГУПП в Дніпропетровській області розпочато кримінальне провадження № 0000275 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування у слідчих органів виникла необхідність в збережені речових доказів по кримінальному провадженню, попередження можливості їх знищення або пошкодження або внесення в них непоправимих змін, забезпечення подальшого належного їх зберігання до призначення та проведення всіх необхідних судових експертиз, а саме судової експертизи технічного стану транспортного засобу, з метою встановлення відомостей на предмет працездатності стану робочої гальмової системи та рульового керування автомобілю, які причини їх відмови і коли вони виникли, до в момент, або після ДТП. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до втрати або знищення вказаних речових доказів, що унеможливить в подальшому проведення повного та всебічного досудового розслідування та встановлення обставин, котрі підлягають доказуванню по кримінальному провадженню.

Прокурор просив проводити розгляд клопотання про арешт автомобіля без його участі.

Користувач майном ОСОБА_5 також просив проводити розгляд клопотання без його участі, повідомив, що проти задоволення клопотання не заперечує.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не прибув.

З огляду на правила, встановлені ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання прокурора, власника майна не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що 24 квітня 2024 року зареєстроване кримінальне провадження № 0000275 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2024 близько 10 год 05 хв водій ОСОБА_5 , 1953 р.н., керуючи автомобілем «ЗА3 1102», р.н. НОМЕР_3 , рухаючись по вулиці Гагаріна у смт Солоному Дніпровського району Дніпропетровської області, в районі будинку 21 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1940 р.н., яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переході з права на ліво за напрямком руху автомобіля. В ході ДТП пішоходу ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді субапневротичної гематоми скроневої ділянки, перелому правої плечевої кістки, обох кісток лівої гомілки (ЄО 4245), (а.с. 5).

23 квітня 2024 року слідчим Відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди по вулиці Гагаріна у смт Солоному Дніпровського району Дніпропетровської області, в ході якого було вилучено автомобіль «ЗАЗ 1102», р.н. НОМЕР_1 (а.с. 10 19).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на транспортний засіб марки «ЗАЗ» моделі «1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , його власником є ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Згідно з довідкою від 23.04.2024, виданою Комунальним підприємством «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня І.І. Мечнікова» ДОР» ОСОБА_7 встановлений діагноз: Субапоневротична гематома скроневої ділянки. Перелом правої плечової кістки, обох кісток, лівої гомілки (а.с. 21).

За змістом пояснення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.04.2024 близько 10 год 30 хв він рухався на своєму автомобілі «ЗАЗ 1102», р.н. НОМЕР_1 , по вулиці Гагаріна у смт Солоному Дніпровського району; рухаючись близько 20 км/год та наближаючись до пішохідного переходу поблизу с/м «Варус» побачив жінку, яка переходила дорогу з права на ліво за напрямком його руху по нерегульованому пішохідному переходу, та зачепив її своїм автомобілем (а.с. 24).

Слідчий суддя зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на викладені обставини є підстави та розумні підозри вважати, що транспортний засіб, на який прокурор просить накласти арешт, є доказом кримінального правопорушення, а, отже, він може бути використаний як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Наведені прокурором доводи про необхідність його арешту з метою збереження речового доказу є обґрунтованими.

Слідчий суддя також вважає, що накладення арешту на зазначене майно шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження за вказаних обставин є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставинам кримінального провадження станом на час прийняття рішення.

Таким чином, слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра у кримінальному провадженні № 0000275, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження на транспортний засіб марки «ЗАЗ», модель «1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та користувачем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які були відсутні при її проголошенні - з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1