Справа № 216/1796/21
Провадження № 1-кп/216/170/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 кримінальне провадження № 0000099 від 18 березня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має статус ветерана війни - учасника бойових дій, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-28.05.2021 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за чч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК Україні до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців;

-20.08.2021 року вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК Україні до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

-16.12.2021 року вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК Україні до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2021 року о 17.45 год. ОСОБА_3 , знаходячись у посадці на вул. Прорізній у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, був зупинений працівниками поліції та в присутності понятих із спортивної сумки видав обріз рушниці, який був заряджений двома патронами. Згідно з висновком експерта від 25 березня 2021 року № СЕ-19/104-21/9405-БЛ предмет, схожий на обріз рушниці, вилучений 17 березня 2021 року у ОСОБА_3 , є нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю; наданий предмет є обрізом рушниці, виготовленим з двоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі «ТОЗ-БМ» (заводський номер цівки та колодки « НОМЕР_1 » - 1963 рік виготовлення, заводський номер стволів « НОМЕР_2 » - 1957 рік виготовлення) шляхом вкорочення саморобним способом стволів до залишкової довжини 275 мм та вкорочення ложі; обріз рушниці до стрільби придатний; два патрони, вилучені 17 березня 2021 року у ОСОБА_3 , є боєприпасами - мисливськими патронами центрального бою 16 калібру, спорядженими саморобним способом з використанням промислово-виготовлених гільз 16 калібру, капсулів типу «жевело», порохового заряду, пижів та шротового заряду (один патрон споряджений шротом № 7, інший шротом № 0) і призначеними для стрільби з гладкоствольних мисливських рушниць 16 калібру (ТОЗ-БМ, ИЖ-18 та іншими); патрони для стрільби придатні.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і дав суду такі показання.У 2015 році в Донецькій області під час зачистки одного з селищ після звільнення від окупантів він знайшов обріз з патронами, який вирішив залишити в себе як трофей. 17 березня 2021 року ввечері в парку на мікрорайоні «Карачуни» до нього підійшли працівники поліції та запитали про наявність заборонених речей, після чого він добровільно в присутності понятих видав обріз з патронами, який перебував у його рюкзаку. Водночас обвинуваченийзазначив, що в обвинувальному акті всі обставини викладено правильно та відповідають дійсності, будь-яких заборонених методів під час досудового розслідування, у тому числі фізичного та психологічного тиску, до нього не застосовувалось.

Давши такі детальні показання, обвинувачений ОСОБА_3 просив суд не досліджувати зібрані в матеріалах справи докази, оскільки він всі фактичні обставини кримінального провадження визнає повністю та не оспорює їх.

При ухваленні вироку обвинувачений ОСОБА_3 просив суд врахувати, що він беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених вище обставин і кваліфікації, щиро кається в скоєному та вважає справедливим покарання, яке йому просив призначити прокурор.

Ураховуючи таку позицію обвинуваченого та беззаперечну згоду всіх учасників судового провадження на скорочений порядок дослідження доказів, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також стосовно процесуальних питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку. Перед визначенням такого порядку дослідження доказів судом було детально з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення, форми вини, мотиву й мети та інших обставин вчинення інкримінованого йому злочину. При цьому суд взяв до уваги, що обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи безумовно визнавав усі обставини справи й погоджувалися з кваліфікацією вчиненого ним діяння, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому сумнівів у його волевиявленні не виникло. Переконавшись у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження, судом було змістовно роз`яснено останнім, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченим і беззаперечно ним визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченнямдоведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками придбання, зберігання й носіння вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий і наразі останнім вироком засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується задовільно, має статус ветерана війни - учасника бойових дій, перебуває на обліку в лікаря-нарколога з серпня 2018 року з приводу психічних поведінкових розладів унаслідок вживання алкоголю (синдром залежності), на обліку в лікаря-психіатра не перебував і не перебуває (а.к.п. 48-53).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення та наслідки, обстановку й мотиви скоєння злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого, перед і пост кримінальну поведінку, дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, наявність попередніх судимостей, статус ветерана війни - учасника бойових дій, відсутність офіційної роботи, родини та утриманців, перебування на обліку в лікаря-нарколога через алкогольну залежність, задовільну характеристику за місцем проживання, наявність однієї пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК Україні до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Водночас у строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушеньна підставі ч. 4 ст. 70 КК України, слід зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком в період з 29 липня 2021 року до 12 березня 2024 року.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статей 69, 75 КК України, оскільки під час судового розгляду не встановлено такої сукупності обставин, що пом`якшують покарання, істотно знижують фактичний ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності й наразі фактично відбуває покарання у виді позбавлення волі, тому його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру й небезпечності вчиненого діяння, відповідатиме тяжкості правопорушення і даним про особу винного, сприятиме необхідному виправленню останнього та попередженню скоєння ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

При призначенні вказаного покарання ОСОБА_3 суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 1 961 грн 40 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 31).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

У строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушеньна підставі ч. 4 ст. 70 КК України, зарахувати частково відбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року з 29 липня 2021 року до 12 березня 2024 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислюватиз дня його фактичного затримання - 29 липня 2021 року.

Речові докази, а саме:

- обріз рушниці та два патрони, вилучені у ОСОБА_3 та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 483/21-ОР (а.к.п. 38), - знищити;

- решту речових доказів і документів залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 961 (одну тисячу дев`ятсот шістдесят одну) грн 40 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1