Провадження № 1-кс/947/8544/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000054 від 09.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області під процесуальним керівництвом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000054 від 09.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що відповідно до повідомлення від співробітників представництва ВБ (з дислокацією в м. Одеса) 2 Управління ГУ ВБ СБУ, отримано інформацію про організацію групою осіб, із числа мешканців Одеської області, незаконного переправлення осіб через державний кордон .

В ході проведення досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням, слідчим надано доручення співробітникам представництва внутрішньої безпеки в Одеській області (з дислокацією у м. Одесі) на проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. ст. 36, 41 КПК України з метою встановлення повних анкетних даних, адрес проживання осіб, які можуть бути причетні до незаконного переправлення та організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а також встановлення анкетних даних осіб, яким будь-що відомо про обставини вчинення кримінального правопорушення.

За результатами виконання доручення, надійшла відповідь, в якій зазначено, що отримано інформацію про можливу причетність до вчинення зазначеного злочину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Також, встановлено, що особа користується автомобілем марки «VOLKSWAGEN CADDY» з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Крім того, в ході досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що в ході конфіденційного співробітництва з правоохоронними органами, 21.05.2024 мав зустріч з чоловіком на ім`я ОСОБА_7 та в ході бесіди цей чоловік розповів свідку, що може організувати для нього виїзд за кордон України до Республіки Молдова. Зі слів свідка, за таку послугу ОСОБА_7 просить заплатити йому 7 000 доларів США. Також, зі слів свідка, ОСОБА_7 пропонує три маршрути, а вибір конкретного з цих маршрутів буде залежати від місця несення служби нарядом службових осіб, що охороняють кордон. Крім того, свідок зазначив, що в ході бесіди ОСОБА_7 пояснив йому, що навіть у випадку якщо щось піде не по плану, він буде мати при собі пакет документів, відповідно до якого свідок буде вважатися непридатним до військової служби та зможе з використанням цих документів безперешкодно перетнути кордон України.

Згідно ч.ч.1,2ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні данні, отриманні у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд, встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання. В даному випадку показання свідка ОСОБА_8 та відповідь працівників оперативного підрозділу мають вагоме значення для даного кримінального провадження.

Згідно зібраних під час досудового розслідування матеріалів встановлено, що є достатні підстави вважати, що за адресою мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 можуть знаходитися речі та предмети, які зберегли на собі сліди та містять відомості про обставини вчиненого кримінального правопорушення та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, встановлюваних під час кримінального провадження, але неможливо отримати вказані відомості в інший спосіб, крім як шляхом проведення обшуку приміщення приватного будинку, огородженої прибудинкової території (території подвір`я) та споруд на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, слід зазначити, що орган досудового розслідування звертався до слідчого судді з метою отримання ухвали на проведення обшуку. За результатами проведення розгляду зазначеного клопотання, слідчим суддею винесено ухвалу, якою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 . Однак безпосередньо під час реалізації вищевказаної ухвали, встановлено, що фактичною юридичною адресою, де мешкає ОСОБА_5 є адреса:

АДРЕСА_2 період часу з 21 годин 53 хвилин по 23 годину 04 хвилини 24.06.2024, в порядку ч.3 ст.233 КПК України проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: купюру номіналом 100 доларів США серії НЕ40108596D.

Надалі, вище перелічене майно було у відповідності до ст.98 КПК України, на підставі винесеної постанови визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий на адресу суду направив заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити, розглянути у його відсутності та вказав, що власник вилученого майна повідомлений належним чином про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 25.06.2024 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000054 від 09.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 24.06.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: купюру номіналом 100 доларів США серії НЕ40108596D.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Згідно ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1