Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7937/23
Номер провадження 1-кп/711/226/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002255 від 05.07.2023, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрівка Олександрівського району, Кіровоградської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002255 від 05.07.2023, стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у невстановлений органом досудового розслідування період часу та місці придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку зберігав з метою подальшого збуту. Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та у збуті психотропної речовини, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та у збуті психотропної речовини, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, вчиненому повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Підставою застосування запобіжного заходу згідно ч.2 ст.177 КПК України є обґрунтована підозра та вагомість доказів, що досліджувались слідчим суддею Соснівського районного суду м.Черкаси при застосуванні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 27.09.2023. Так, 27.09.2023 Соснівським районним судом м.Черкаси ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб до 23 листопада 2023 року, 16.11.2023 продовжено на 60 діб до 14.01.2024, 12.01.2024 продовжено на 60 діб до 11.03.2024 та 11.03.2024 на 60 діб до 09.05.2024.

При обранні запобіжного заходу 27.09.2023 та його продовженні судом встановлено обґрунтованість підозри та ризики передбачені п.п.1, 3 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: особа обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, які є умисними і корисливими; повторне вчинення кримінальних правопорушень; можливість вчинення інших кримінальних правопорушень; переховування від органів досудового розслідування та суду. Також судом враховано, що ОСОБА_5 не працює, за місцем реєстрації проживає не постійно, постійного місця роботи не має та не вживає заходів до працевлаштування, тобто не має міцних соціальних зв`язків. Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. В даному випадку, вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 доцільно продовжити застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, оскільки на даний час ризики, передбачені ст.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та подальшого його продовження відносно ОСОБА_5 не зменшились та продовжують існувати. Просить суд врахувати, що на сьогодні не існує відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість продовження тримання під вартою обвинуваченому, а іншого комплексу обставин, які б переважили ризики передбачені ст.177 КПК України не встановлено. При вирішенні клопотання, просить суд врахувати наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та наявність суспільного інтересу. Враховуючи викладене, просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора, щодо продовження строку запобіжного заходу стосовно її підзахисного заперечила. Вважає, що ОСОБА_5 досить тривалий час перебуває під вартою. Проте на наданий час ризики, на які вказує прокурор значно зменшилися. При вирішенні клопотання також просила врахувати, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання. Тому просила суд змінити стосовно її підзахисного ОСОБА_5 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, якщо необхідно, то із застосуванням засобів технічного контролю.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника та просив суд застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими соціальними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. При цьому, відповідно до ч.5 даної статті цього Кодексу, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 27.09.2023 ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб до 23 листопада 2023 року, з можливістю внесення застави у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80 520 грн. 00 коп.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 12.01.2024 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб на 60 діб до 11.03.2024

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, зокрема окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду за обставин викладених в обвинувальному акті та клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри, щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений міг вчинити дані злочини.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та у збуті психотропної речовини, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та у збуті психотропної речовини, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, вчиненому повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Вказані злочини відносяться до категорії тяжких, за вчинення яких Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. Тому в разі зміни запобіжного заходу, ОСОБА_5 усвідомлюючи те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, з метою уникнення від покарання, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Також наявність міцних соціальних зв`язків, які б утримували його в місті, не встановлено, оскільки ОСОБА_5 , хоча і має цивільну дружину, на що вказує сторона захисту, проте не працює, дітей не має, та враховуючи те, що на частині території України ведуться активні бойові дії, отже в разі переховування особи від органу досудового розслідування це значно ускладнить розшук обвинуваченого.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що останній, не має власного постійного джерела доходів, про що свідчить відсутність працевлаштування, як джерела законного доходу, в зв`язку з цим він може вчинити злочин повторно.

Крім того, суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_5 раніше судимий 24.04.2023 року вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, тобто вчинив злочини повторно, під час іспитового строку.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 з правом внесення застави, визначеної ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 27.09.2023, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також відсутністю підстав для зміни запобіжного заходу, суд вважає необхідним продовжити раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст.197 КПК України, а саме на 60 днів, тобто до 21.06.2024 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80 520 грн. 00 коп. У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: 1) прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; 2) не відлучатися з місця проживання, про яке негайно повідомити прокурора або суд, без дозволу прокурора або суду; 3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, 4) утриматись від спілкування зі свідками по справі. Попередити, що у разі не виконання даних обов`язків, згідно з ч.8 ст.182 КПК України, заставодавцем, а також якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора чи суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Судом прийнято до уваги доводи сторони захисту, які викладені на користь обвинуваченого ОСОБА_5 , але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не відпали, а підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178, 183, 314, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21.06.2024 року включно, з можливістю внесення застави у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80 520 грн. 00 коп. У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: 1) прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; 2) не відлучатися з місця проживання, про яке негайно повідомити прокурора або суд, без дозволу прокурора або суду; 3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, 4) утриматись від спілкування зі свідками по справі. Попередити, що у разі не виконання даних обов`язків, згідно з ч.8 ст.182 КПК України, заставодавцем, а також якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора чи суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 5 діб з часу її проголошення.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1