Справа № 646/5011/21
№ провадження 1-кп/646/120/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові об`єднані матеріали кримінального провадження з обвинувальними актами щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

У судовому засіданні з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обґрунтовану підозру у вчиненні ним ряду корисливих тяжких злочинів та реальність зазначених ризиків, які на цей час не зменшилися та продовжують існувати, прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки строк дії раніше обраного запобіжного заходу спливає 24.06.2024. При цьому, прокурор вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти клопотання прокурора та просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підтримав думку ОСОБА_3 та пояснив, що вказаний прокурором у клопотанні ризик переховування, який обґрунтований тим, що обвинувачений ухилявся від явки до органу досудового розслідування є недоведеним, оскільки ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21.05.2024 ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 12.09.2023, яким скасовано призначене вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.12.2020 відносно ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного покарання , -скасовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26.04.2024 раніше обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 24.06.2024 включно.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, тобто обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Європейський Суд у справі «Макаренко проти України» (Заява № 622/11) від 30.01.2018 зазначив, що на додаток до наявності обґрунтованої підозри, вирішуючи питання про звільнення або подальше тримання особи під вартою, органи влади зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду. До обґрунтувань, які відповідно до практики Суду вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами, входять такі підстави, як небезпека переховування від суду, ризик чинення тиску на потерпілих та свідків, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку.

Судом при вирішенні питання про необхідність продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановлена наявність ризиків, визначених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків; реальна можливість переховування обвинуваченого від суду та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Обґрунтованих доводів того, що ці ризики на теперішній час зменшилися чи перестали існувати, у судовому засідання при розгляді цього клопотання не надано.

Крім цього, у п. 73 рішення Європейського суду від 27.02.2018 у справі «Сінькова проти України» (CASE OF SINKOVA v. UKRAINE), (Заява № № 39496/11) зазначено, що тривале тримання під вартою може бути виправданим у конкретній справі тільки за наявності чітких ознак існування суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої свободи.

Суд приймає до уваги зауваження сторони захисту щодо недоведеності ризику ухилення від органу досудового розслідування та зазначає таке.

Ризик - це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Зважаючи на кількість кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_3 , вчинених у тому числі у період дії воєнного стану, суд вважає, що свідоме ігнорування мотиву та способу їх вчинення, є найбільш руйнівним для основоположних прав людини та неприпустимим з боку держави, тому суд доходить висновку, що у даному випадку необхідність вжиття заходів, спрямованих на захист інтересів суспільства від кримінально-протиправних посягань на права недоторканості власності людини зі сторони обвинуваченого, переважає принцип поваги до його особистої свободи.

Приймаючи до уваги, що розгляд кримінального провадження на цей час не завершено, докази сторони обвинувачення та захисту не досліджені у повному обсязі, суд доходить висновку про наявність високого ступеня ймовірності поза процесуальних дій обвинуваченого та реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого, що у своїй сукупності свідчить про те, що вказані прокурором ризики на цей час не зменшилися, є реальними та продовжують існувати. Враховуючи кількість епізодів кримінальних правопорушень, суд не знаходить підстав для зменшення розміру застави.

На підставі викладеного, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді тримання підлягає задоволенню, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та судового розгляду кримінального провадження. Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 197, 331, 350, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання його під вартою на 60 днів, тобто до 12.08.2024 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_3 - у той же строк з моменту вручення йому копії цього судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1