ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1628/23 Номер провадження 11-сс/814/100/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів за участі секретаря судового засідання представника власника майна ПрАТ «Кременчуцький річковий порт» старшого детектива прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава апеляційну скаргу представника ПрАТ «Кременчуцький річковий порт» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 05 січня 2024 року у кримінальному провадженні №0000006 від 22.02.2023 за ч.3 ст.212 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя задовольнив клопотання старшого детектива підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_7 та наклав арешт з позбавленням права володіння, кристування та розпорядження на грошові кошти в розмірі 7 378 707 грн., що знаходяться на банківських рахунках ПрАТ «Кременчуцький річковий порт», код 05428292, відкритих в наступних банківських установах:

АТ "ОТП БАНК", МФО 300528:

№ НОМЕР_1 (долар США);

№ НОМЕР_1 (українська гривня);

№ НОМЕР_2 (українська гривня);

АТ "Полтава-банк», МФО 331489:

№ НОМЕР_3 (українська гривня);

№ НОМЕР_4 (українська гривня);

№ НОМЕР_5 (українська гривня);

АТ "ПРАВЕКС БАНК", МФО 380838:

№ НОМЕР_6 (українська гривня);

№ НОМЕР_7 (українська гривня);

АТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299:

№ НОМЕР_8 (долар США);

№ НОМЕР_9 (долар США);

№ НОМЕР_10 (українська гривня);

№ НОМЕР_11 (євро);

№ НОМЕР_12 (українська гривня);

№ НОМЕР_13 (українська гривня);

АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", МФО 320984:

№ НОМЕР_13 (українська гривня);

№ НОМЕР_14 (українська гривня)' № НОМЕР_15 (українська гривня).

Ухвалою суду заборонено службовим особам ПрАТ «Кременчуцький річковий порт», код 05428292, АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», АТ КБ "ПриватБанк", АТ «ПРАВЕКС БАНК», АТ «Полтава -банк», АТ "ОТП БАНК" іншим особам за довіреністю чи дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на рахунках, відкритих в АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ПРАВЕКС БАНК», АТ «Полтава-банк», АТ «ОТП БАНК», крім обов`язкових платежів до бюджету та для виплати заробітної плати.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення ( цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому слідчий суддя зазначив, що арешт майна накладено не на всі кошти, що належать ПрАТ «Кременчуцький річковий порт», а лише в межах підтвердженого доказами розміру несплаченої суми ренти, тому арештом не створено надмірних обмежень для власника майна.

З даною ухвалою не погодився представник ПрАТ «Кременчуцький річковий порт» - адвокат ОСОБА_6 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого детектива підрозділу детективів ТУ БЕБ у Полтавській області ОСОБА_7 про накладення арешту на грошові кошти в розмірі 7 378 707 грн., що знаходяться на банківських рахунках ПрАТ «Кременчуцький річковий порт» код 05428292.

Зазначає, що службові особи ПрАТ «Кременчуцький річковий порт» діяли виключно в межах норм діючого законодавства, жодних порушень повноти визначення декларування рентної плати за період 01.01.2018 по 31.12.2020 не встановлено і підтверджується актом документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 16.09.2021, складений ГУ ДПС у Полтавській області.

Заслухавши доповідь головуючого судді, представника власників майна-адвоката ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_8 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Як вбачається з матеріалів провадження, детективами Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000006 від 22.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, в межах якого встановлено, що службові особи ПрАТ «Кременчуцький річковий порт», код 05428292 протягом періоду 01.01.2019-30.09.2022 занизили податкові зобов`язання з рентної плати шляхом відображення в розрахунках заниженого значення фактичної ціни реалізації одиниці товарної продукції гірничого підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету в особливо великих розмірах у вигляді несплати рентної плати у розмірі 14 128 501 грн.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/121-23/6604-ЕК від 23.11.2023 року за результатами проведення судової економічної експертизи встановлено суму завданих державі збитків службовими особами ПрАТ «Кременчуцький річковий порт», щодо несплати рентної плати в загальній сумі 7 378 707 грн.

05.01.2024 старший детектив підрозділу детективів ТУ БЕБ у Полтавській області ОСОБА_7 , за погодженням прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Київського районного суду м.Полтава з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в розмірі 7 378 707 грн, що знаходяться на банківських рахунках ПрАТ «Кременчуцький річковий порт», код 05428292.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 05 січня 2024 року клопотання детектива задоволено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так під час апеляційного перегляду було встановлено наявність мети арешту вказаних грошових коштів, а саме: забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Колегією суддів враховано пояснення прокурора, що актом документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 16.09.2021, складеного ГУ ДПС в Полтавській області та на який посилається в доводах адвокат ОСОБА_6 , не охоплюється весь період, а саме з 01.01.2019 по 30.09.2022, протягом якого службові особи ПрАТ «Кременчуцький річковий порт» занизили податкові зобов`язання з рентної плати, та що в подальшому органом досудового розслідування буде підготовлено звернення до ДПС України щодо здійснення повторної перевірки ПрАТ «Кременчуцький річковий порт» за вказаний період.

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільців майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 409 та ст.422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ПрАТ «Кременчуцький річковий порт» -адвоката ОСОБА_6 -залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 05 січня 2024 року , - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4