Справа №760/6422/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого 5 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000149, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2023, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тагархай Тункінського району Республіка Бурятія, громадянина рф, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець збройних сил рф, проходить службу на посаді рядового 5-ї окремої танкової бригади військової частини № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 загальновійськової армії Східного ВО зс рф,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000149, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2023, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем збройних сил рф, разом із іншими на даний час невстановленими військовослужбовцями зс рф, всупереч вимогам міжнародного гуманітарного права щодо законів та звичаїв ведення війни, 15.03.2022, приблизно о 08-09 годині, перебуваючи на території приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , в порушення вищевказаних вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 32 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 51, п.п. а.2), е) ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I від 08.06.1977) з метою придушення і залякування проукраїнські налаштованих осіб з числа місцевого населення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечні насліди своїх дій та бажаючи їх настання, вчинив порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, шляхом жорстокого поводження, фізичного та психологічного насильства, відносно ОСОБА_9 .

У вказаний час та місці, ОСОБА_7 , разом із іншими на даний час невстановленими військовослужбовцями зс рф, прибув до прибудинкової території, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , погрожуючи зброєю, за його наказом, потерпілий ОСОБА_8 виніс з будинку шарф та передав іншому невстановленому військовослужбовцю зс рф щоб зав`язати руки та очі потерпілому ОСОБА_9 .. Через деякий час, ОСОБА_7 , разом з іншими невстановленими військовослужбовцями зс рф, погрожуючи зброєю та вбивством повели ОСОБА_9 в сторону загальноосвітньої школи. Так, під час супроводу ОСОБА_9 , невстановлений військовослужбовець зс рф, за наказом ОСОБА_7 , зв`язав останньому руки та очі, після чого привів на територію будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому, ОСОБА_9 протягом певного часу знаходився під наглядом військовослужбовців зс рф ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших невстановлених військовослужбовців зс рф. В той же час, останні погрожуючи вбивством, почали наносити удари в область голови, тулубу і гасити недопалки на тілі потерпілого, під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 запам`ятав голос та лице ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в подальшому також продовжували наносити тілесні ушкодження в підвальному приміщенні.

Надалі, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та невстановлені військовослужбовці зс рф відвели потерпілого ОСОБА_9 до підвального приміщення та продовжили наносити удари в область голови потерпілого.

У подальшому, через деякий час, військовослужбовець зс рф ОСОБА_7 , на виконання наказу, знаходячись в підвальному приміщенні, де перебував потерпілий ОСОБА_9 , погрожуючи вбивством, наніс приблизно 10 ударів палкою по різним частинам тулуба останнього.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлена наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтована доказами, що вказані у клопотанні та долучені до нього.

18.01.2024 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, та відсканований його текст розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик», а також опубліковано оголошення про повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 18.01.2024 № 13 (7673).

Крім того, здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_7 повісткою до слідчого на 23.01.2024, 25.01.2024, 29.01.2024. Вказані повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 31.01.2023 розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик», а також опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, однак, підозрюваний ОСОБА_7 до слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, відповідно до вручених йому повісток не з`явився, про причини неявки не повідомив.

30.01.2024 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у державний розшук.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 викликався до слідчого у спосіб, передбачений ст. ст. 111, 135, 278 КПК України. Однак, підозрюваний до місця виклику не прибув, і переховується від органів слідства та суду в районі м. Лиман, Донецької області.

Отже, матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 умисно переховується від слідства та суду в районі м. Лиман, Донецької області, з метою уникнення кримінальної відповідальності за учинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

На сьогоднішній день виникла необхідність в обранні відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а обрання підозрюваному запобіжного заходу більш м`якого може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, в тому числі під час досудового розслідування, шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що підозрюваний може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Як вказує у клопотанні слідчий, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які дають підстави застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний є військовослужбовцем зс рф та громадянином рф, тобто держави, яка відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» за № 2268-VIII від 18.01.2018 визнана країною-агресором; відповідно до статті 12 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими - відповідала за поводження з військовополоненими, незалежно від відповідальності, яку може нести підозрюваний; систематично не виконує норми міжнародного прав, що підтверджується, зокрема, резолюціями Генеральної Асамблеї ООН, наприклад, А/RES/75/192 «Ситуації з правами людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, Україна» від 16.12.2020; систематично не визнає вчинених на території України військових злочинів представниками підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф.

Враховуючи вищевказані обставини, підозрюваний з метою уникнення відповідальності на території України, за інкриміноване йому кримінальне правопорушення (злочин), за який, в разі доведеності вини, передбачено покарання від 8 до 12 років позбавлення волі, може і надалі переховуватись від органів досудового розслідування та суду на території країни-агресора.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний має реальну можливість знищити, сховати або спотворити речі, які були знаряддям вчинення злочинів, у т.ч. зброю, яку в ході досудового розслідування ідентифікувати не представилось можливим, оскільки її не було відшукано.

Наведене свідчить про усвідомлення підозрюваним та іншими військовослужбовцями зс рф обставин протиправної діяльності, яка провадилася ними в період окупації с. Богданівка, Київської області.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний будучи військовослужбовцем зс рф, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, як самостійно, так і через інших військовослужбовців зс рф, оскільки анкетні відомості свідків та потерпілих наявні при матеріалах цього клопотання.

В такому разі підозрюваний, ознайомившись з матеріалами поданого клопотання, зокрема зі змістом показань допитаних у кримінальному провадженні потерпілих та свідків, маючи доступ до зброї та військової техніки, зможе незаконно схилити таких потерпілих та свідків до зміни своїх показань в суді, які, з огляду на викладене, можуть бути використані в якості доказу лише під час безпосереднього їх отримання під час допиту в судовому засіданні.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що згідно відомостей в засобах масової інформації, на початку квітня 2022 року, підрозділи зс рф, у т.ч. підрозділ підозрюваного, вийшли з окремих територій Київської та Чернігівської областей з метою перегрупування своїх сил для зосередження основних зусиль на Східному напрямку.

Наведені вище обставини свідчать про те, що підозрюваний може перебувати або на території рф або на території східних областей України, що дає підстави стверджувати про наявність вагомих ризиків вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, слідчий просить клопотання задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання та просив відмовити у його задоволенні. Також, заперечував щодо розгляду даного клопотання за відсутності підозрюваного, оскільки останній не мав спілкування із захисником.

Підозрюваний ОСОБА_7 повідомлений про місце, дату та час розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, жодних заяв слідчому судді щодо розгляду клопотання не надходило.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 438 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що додані до клопотання.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора та слідчого, що повідомлена ОСОБА_7 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Так, 18.01.2024 відносно ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України. В той же день повідомлення про підозру ОСОБА_7 було надруковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр» випуск від 18.01.2024 № 13 (7673)) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, тобто у спосіб, що передбачений ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_7 викликався до слідчого для допиту як підозрюваного на 23.01.2024, 25.01.2024, 29.01.2024 шляхом друкування вказаних повісток про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, тобто у спосіб, що передбачений ст. 135 КПК України. Натомість, підозрюваний ОСОБА_7 не з`явився, причини неприбуття не повідомив.

30.01.2024 підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у розшук.

Разом з тим, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 на даний час перебуває в районі населеного пункту м. Лиман, Донецької області.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає доведеним, що ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду, чим підтверджується існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, з урахуванням тяжкості та конкретних обставин інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків, передбачених пунктами 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, продовжити вчинення, в тому числі інших, кримінальних правопорушень, а також підозрюваний має реальну можливість знищити, сховати або спотворити речі, які були знаряддям вчинення злочинів.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, існування в провадженні передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо ОСОБА_7 , наявності обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування в районі населеного пункту м. Лиман, Донецької області, у зв`язку із чим оголошений в розшук, вважаю наявними підстави згідно ч. 6 ст. 193 КПК України для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

З урахуванням викладеного при обранні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підстави для визначення розміру застави відсутні.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст.176, 177, 178, 183, 184, ч.6 ст.193, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду слідчим суддею за участю підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1