Справа № 495/2359/24
№ провадження 1-кс/495/1429/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

За участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , поданого в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000346 від 13.03.2024 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , поданого в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000346 від 13.03.2024 про скасування арешту майна, накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.03.2024 року в якому вони просили:

- скасувати арешт на автомобіль марки «Ford Transit» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 сірого кольору, який направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів № 9 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Арциз, провулок Транспортний, 2-Б, Болградського району Одеської області..

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

Відділенням №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N? 0000346 від 13.03.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження 29.03.2024 співробітниками ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/2359/24 було проведено обшук території за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку належить моєму знайомому ОСОБА_6 , під час якого здійснено обшук автомобіля, марки Ford Transit державний реєстраційний номер НОМЕР_1 сірого кольору, власником якого є ОСОБА_4 та який знаходився в користуванні ОСОБА_7 .

В ході проведення обшуку автомобіля було виявлено та вилучено банківську картку АТ «ПриватБанк» коричневого кольору з N? НОМЕР_2 з якої зроблено змив на марлеву серветку, який поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет № 1», а зазначену банківську картку АТ «ПриватБанк» N? НОМЕР_2 поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет N?2». Також в салоні автомобіля виявлено тримач для сім-карти оператора «Lifecell» з номером телефону НОМЕР_3 , який поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет N?3». Окрім цього вилучено автомобіль марки Ford Transit державний реєстраційний номер НОМЕР_4 сірого кольору, який направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів N? 9 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Арциз, провулок Транспортний, 2-Б, Болградського району Одеської області .

Вилучене під час обшуку майно не містило жодних слідів будь-якого злочину та для чого воно було вилучене не відомо, а банківська картка АТ «ПриватБанк» коричневого кольору з N? НОМЕР_2 та тримач для сім-карти оператора «Lifecell» з номером телефону НОМЕР_3 взагалі не належать ОСОБА_4 чи ОСОБА_7

29.03.2024 в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню N? 0000346 від 13.03.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, слідчим суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 за результатами розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно було винесено ухвалу, якою накладено арешт на частину вищезазначеного майна, в тому числі на:

- банківську картку АТ «ПриватБанк» N? НОМЕР_2 , який поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет N?2»;

- тримач для сім-карти оператора «Lifecell» з номером телефону НОМЕР_3 , який поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет N?3»;

- автомобіль марки «Ford Transit» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 сірого кольору, який направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів N? 9 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Арциз, провулок Транспортний, 2-Б, Болградського району Одеської області.

В ухвалі слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 від 29.03.2024 р. відсутні будь-які відомості щодо можливої причетності власника до вчинення вищезазначеного злочину.

Станом на дату звернення з клопотанням власник автомобіля не є стороною кримінального провадження N? 0000346 від 13.03.2024. Власник майна є добросовісним набувачем зазначеного майна, стосовно нього не здійснюється кримінальне провадження в рамках якого було виявлено та вилучене належне йому майно.

Подальше застосування заходів обтяження щодо вищезазначеного майна є необґрунтованим та порушує права особи як власника та в цілях не порушення гарантованого права власності особи, зважаючи, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба, заявник просив задовольнити клопотання.

Позиції сторін.

В судове засідання представник власника майна не з`явився, надав заяву за вхідним 19478/24-Вх за про розгляд клопотання за його відсутністю.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, наголосив про необхідність подальшого перебування майна під арештом у зв`язку з тим, що досудове розслідування триває, необхідність збереження речових доказів зберігається станом на дату розгляду клопотання.

Мотивація суду.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до змісту ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено та конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст.391 цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, одним з яких є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст.132 КПК Українивстановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Порядок скасування арешту майна визначений ст.174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів в провадженні відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000346 від 13.03.2024. З урахуванням доданих до клопотання документів встановлено, що клопотання про скасування арешту майна надано належним заявником.

В рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження 20.03.2024 року в період часу з 12:11 годин до 12:47 годин на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області проведено автомобіля марки Ford Transit державний реєстраційний номер НОМЕР_1 сірого кольору, який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено банківську картку АТ «ПриватБанк» коричневого кольору з № НОМЕР_2 з якої зроблено змив на марлеву серветку, який поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №1», а зазначену банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №2». Також в салоні автомобіля виявлено тримач для сім-карти оператора «Lifecell» з номером телефону НОМЕР_3 , який поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №3». Окрім цього вилучено автомобіль марки Ford Transit державний реєстраційний номер НОМЕР_1 сірого кольору, який направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів № 9 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Арциз, провулок Транспортний, 2-Б, Болградського району Одеської області.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 автомобіль марки Ford Transit державний реєстраційний номер НОМЕР_1 сірого кольору належить ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді від 29.03.2024 з метою вжиття заходів щодо всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно, задля збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз у кримінальному провадженні у зв`язку з чим було накладено арешт, в тому числі, на автомобіль марки «Ford Transit» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 сірого кольору, який направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів № 9 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Арциз, провулок Транспортний, 2-Б, Болградського району Одеської області.

Слідчий суддя в ході розгляду клопотання про скасування арешту зазначає, що згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування. Представник власника майна вказує на те, що відпала необхідність у застосуванні заходу, що обумовлює межі дослідження і оцінки обставин справи слідчим суддею у цьому провадженні.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У відповідності до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ,який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.

Разом з тим, слідчий суддя враховує позицію прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудового розслідування кримінального провадження, котрий у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зокрема, прокурором ОСОБА_9 наголошено, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000346 від 13.03.2024 року, досудове розслідування не завершено, не проведені всі процесуальні дії з метобю встановлення об`єктивної істини, остаточного рішення не прийнято, а отже необхідність у накладенні арешту зберігається.

З огляду на те, що розгляд кримінального провадження триває, арешт на майно було накладено для запобігання змінам, знищенню та відчуженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність подальшого застосування арешту. Вказане не позбавляє заявника у разі наявності обґрунтованих підстав звертатись до слідчого судді чи суду повторно з клопотаннями про скасування арешту.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , поданого в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000346 від 13.03.2024 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1