Справа № 496/3142/24
Провадження № 1-кс/496/1320/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000063 від 30.04.2024 року, за ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що 30.04.2024 р. надійшов рапорт від інспектора УПП в Одеській області ОСОБА_5 , про те що 30.04.2024 р., приблизно о 09 год. 10 хв. за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога "Київ-Одеса" 452 км., було зупинено автомобіль марки "Renault" під керуванням ОСОБА_6 , який надав для перевірки посвідчення водія, на власне ім`я з ознаками підробки. Дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області 30.04.2024 р. за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога "Київ-Одеса" 452 км., проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , з ознаками підробки, а саме: на посвідченні відсутні захисні елементи, бланк посвідчення за розміром не відповідає встановленому зразку.

З урахуванням положень ст.98 КПК України, вищезазначене вилучене майно, власником якого є ОСОБА_6 , відповідно до постанови дізнавача СД відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області визнано речовими доказами, адже воно зберегло на собі сліди скоєння кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які необхідно відшукати шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та відповідних судових експертиз, тому просить накласти арешт.

Дізнавач та прокурор, в судове засідання не прибули, прохальна частина клопотання містить заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Власника майна в судове засідання не вдалось викликати в межах строків, передбачених ч.1 ст. 172 КПК України, у зв`язку з тим, що вказаний в поясненнях ОСОБА_6 телефон, не відповідає, проте його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, щовилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 з ознаками підробки, відповідає вимогам ст. 98 КПКК України, виходячи з чого клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи ту обставину, що вилучене має бути досліджено експертом, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , з ознаками підробки, а саме: на посвідченні відсутні захисні елементи, бланк посвідчення за розміром не відповідає встановленому зразку, яке вилучено 30.04.2024, в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , номер телефону - НОМЕР_2 , до прийняття остаточного рішення у кримінальному проваджені.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1