Справа № 685/64/24
Провадження № 1-кп/669/23/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в с-щі Білогір`я кримінальне провадження № 000042 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вовківці Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, з вищою освітою, непрацюючої, одруженої, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , яка згідно рішень сесії Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області від 18 листопада 2015 року № 2-1/2015, № 3-1/2015, № 4-1/2015 перебувала на посаді секретаря сільської ради з повноваженнями секретаря виконавчого комітету сільської ради та обов`язками по вчиненню окремих нотаріальних дій, будучи службовою особою в розумінні ч. 3 ст. 18 КК України та п. 1 примітки до ст. 364 КК України (в редакції станом на 02 серпня 2018 року), являючись особою, яка постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, маючи у володінні та розпорядженні гербову печатку Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, в порушення вимог ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також ч. 2 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», згідно якої посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, прийнятими у межах їхньої компетенції та своїх посадових обов`язків, використовуючи надане їй службове становище, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинила злочин в сфері службової діяльності, а саме: закінчений замах на зловживання службовим становищем.

Так, в першій половині дня 10 серпня 2018 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , використовуючи своє службове становище, діючи в інтересах заздалегідь визначеної іншої особи жителя с. Волиця Теофіпольського району ОСОБА_6 , з метою протиправного безоплатного набуття ним права власності на земельну ділянку площею 2,8083 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:009:0052 та земельну ділянку площею 2,8299 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:001:0006, розташованих за межами населених пунктів на території колишньої Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, право на які належало ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 395, виданого 14 травня 2013 року державним нотаріусом Теофіпольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 (підстава видачі державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХМ № 004718, виданий 18 лютого 1999 року Волицькою сільською радою народних депутатів Теофіпольського району Хмельницької області згідно рішення сесії Волицької сільської ради народних депутатів Теофіпольського району Хмельницької області від 20 січня 1999 року № 5) та державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХМ № 004513, виданого 18 лютого 1999 року Волицькою сільською радою народних депутатів Теофіпольського району Хмельницької області (підстава видачі рішення сесії Волицької сільської ради народних депутатів Теофіпольського району Хмельницької області від 20 січня 1999 року № 5), діючи умисно, всупереч інтересам служби, перебуваючи у приміщенні колишньої Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, що розташовувалась за адресою: Хмельницька область, Теофіпольський район, с. Новоставці, вул. Василя Шуляка, 23, склала від імені померлого ОСОБА_7 неіснуючий заповіт від 09 серпня 2018 року, який зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 32, в якому зазначила недостовірні відомості про заповідання ОСОБА_6 всього майна, належного ОСОБА_7 на день смерті останнього, в тому числі земельної ділянки площею 2,8083 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:009:0052 та земельної ділянки площею 2,8299 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:001:0006, який скріпила особистим підписом, як секретаря сільської ради, та гербовою печаткою Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, а також внесла відповідні відомості (записи) про здійснений правочин до реєстру нотаріальних дій за порядковим номером 32 від 09 серпня 2018 року.

В подальшому, 06 вересня 2018 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні колишньої Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, що розташовувалась за адресою: Хмельницька область, Теофіпольський район, с. Новоставці, вул. Василя Шуляка, 23, склала встановленого зразка Заяву про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів від 06 вересня 2018 року за № 428/02-25, на підставі якої 10 вересня 2018 року посадовими особами Хмельницької філії ДП «Національні інформаційні системи» були внесені відповідні відомості (записи) про здійснений правочин до Спадкового реєстру від 10 вересня 2018 року за № 62961267.

Проте, ОСОБА_4 , вчинивши усі дії, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчила його з причин, які не залежали від її волі, оскільки ОСОБА_5 , якому за життя померлий ОСОБА_7 заповів частину свого майна, а саме вищевказані земельні ділянки, що підтверджується заповітом від 24 травня 2013 року, посвідченим державним нотаріусом Теофіпольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за № 492, звернувся до вказаного нотаріуса з письмовою заявою про призупинення розгляду спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 своїми злочинними протиправними діями істотну шкоду інтересам ОСОБА_5 не спричинила, проте могла спричинити її на загальну суму 171835,42 грн, що в 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на час вчинення злочину у випадку, якщо б земельна ділянка площею 2,8083 га з кадастровим номером :02:009:0052 вартістю 85588,56 грн та земельна ділянка площею 2,8299 га з кадастровим номером :02:001:0006 вартістю 86246,86 грн протиправно перейшли у власність ОСОБА_6 .

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 364 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення), а саме: закінчений замах на зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.

Крім того, ОСОБА_4 , яка згідно рішень сесії Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області від 18 листопада 2015 року № 2-1/2015, № 3-1/2015, № 4-1/2015 перебувала на посаді секретаря сільської ради з повноваженнями секретаря виконавчого комітету сільської ради та обов`язками по вчиненню окремих нотаріальних дій, являючись особою, яка постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного безоплатного набуття ОСОБА_6 права власності на земельну ділянку площею 2,8083 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:009:0052 та земельну ділянку площею 2,8299 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:001:0006, розташованих за межами населених пунктів на території колишньої Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, вирішила умисно скласти та видати завідомо неправдивий офіційний документ, внісши до нього завідомо неправдиві відомості.

Так, в першій половині дня 10 серпня 2018 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні колишньої Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, що розташовувалась за адресою: Хмельницька область, Теофіпольський район, с. Новоставці, вул. Василя Шуляка, 23, маючи вільний доступ до документів, що створюються в процесі діяльності сільської ради, маючи у володінні та розпорядженні гербову печатку Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , має право власності на земельну ділянку площею 2,8083 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:009:0052 та земельну ділянку площею 2,8299 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:001:0006, розташованих за межами населених пунктів на території колишньої Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, які належали померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 395, виданого 14 травня 2013 року державним нотаріусом Теофіпольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 (підстава видачі державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХМ № 004718, виданий 18 лютого 1999 року Волицькою сільською радою народних депутатів Теофіпольського району Хмельницької області згідно рішення сесії Волицької сільської ради народних депутатів Теофіпольського району Хмельницької області від 20 січня 1999 року № 5) та державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХМ № 004513, виданого 18 лютого 1999 року Волицькою сільською радою народних депутатів Теофіпольського району Хмельницької області (підстава видачі рішення сесії Волицької сільської ради народних депутатів Теофіпольського району Хмельницької області від 20 січня 1999 року № 5), вирішила підробити офіційний документ заповіт від імені зазначеної померлої особи на користь ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно в інтересах ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, з метою протиправного безоплатного набуття права власності ОСОБА_6 на вищезазначені земельні ділянки, за допомогою службового персонального комп`ютера і принтера виготовила заповіт, датований 09 серпня 2018 року від імені померлого ОСОБА_7 , та внесла в нього недостовірні відомості про заповідання останнім на користь ОСОБА_6 всього належного ОСОБА_7 майна на день його смерті, в тому числі земельної ділянки площею 2,8083 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:009:0052 вартістю 85588,56 грн та земельної ділянки площею 2,8299 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:001:0006 вартістю 86246,86 грн, скріпила заповіт своїм особистим підписом, як секретаря сільської ради, посаду якого на той час обіймала, та гербовою печаткою Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, а також внесла відповідні відомості (записи) про здійснений правочин до реєстру нотаріальних дій за порядковим номером 32 від 09 серпня 2018 року.

В подальшому, 06 вересня 2018 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні колишньої Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, що розташовувалась за адресою: АДРЕСА_3 , склала встановленого зразка Заяву про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів від 06 вересня 2018 року за № 428/02-25, на підставі якої 10 вересня 2018 року посадовими особами Хмельницької філії ДП «Національні інформаційні системи» були внесені відповідні відомості (записи) про здійснений правочин до Спадкового реєстру від 10 вересня 2018 року за № 62961267.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення), а саме: службове підроблення, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа.

До початку розгляду справи по суті обвинувачена ОСОБА_4 подала клопотання (вх. № 710/24 від 20 лютого 2024 року) про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні своє клопотання підтримала, просила закрити відносно неї кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків давності та зазначила, що їй відомо про те, що звільнення у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, а також відомі наслідки такого звільнення.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо закриття кримінального провадження з підстав, зазначених в клопотанні обвинуваченої, поклався на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення кримінальних правопорушень), які вона вчинила протягом серпні-вересня 2018 року.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення кримінальних правопорушень) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України, належало до злочину середньої тяжкості, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, до злочину невеликої тяжкості.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення кримінальних правопорушень), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Чинні положення п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Таким чином, з часу вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, минули встановлені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності.

Також, встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 не ухилялася від досудового розслідування і суду та до закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не вчинила нового кримінального правопорушення.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що вона розуміє, що закриття кримінального провадження щодо вчинення нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі ст. 49 КК України за своєю суттю є нереабілітуючою особу підставою.

Стороною обвинувачення не надано суду доказів, які б відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України вказували на зупинення чи переривання строків давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався, цивільний позов не заявлявся, речові докази відсутні.

При цьому, враховуючи правовий висновок, що міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року в справі № 203/241/17, суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченої процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз в розмірі 2265,36 грн і відносить їх на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, ст. 288, ст. ст. 371-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 000042 від 22 лютого 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, закрити.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в розмірі 2265 гривень 36 копійок віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_9