Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000841 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Мироцьке Києво-Святошинського району Київської області,

громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , судимого:

1) вироком Подільського районного суду м. Києва від 28.07.2005

за ч.2 ст.121 КК України на 8 років позбавлення волі;

2) вироком Подільського районного суду м. Києва від 20.05.2014

за ч.2 ст.121 КК України на 9 років позбавлення волі,

звільненого 12.11.2021 по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 22.11.2023 ОСОБА_7 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.121 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині правової кваліфікації його дій з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.121 КК України. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність вироку суду вимогам ст.370 КПК України.

Як стверджує обвинувачений, суд взяв дав неправильну оцінку доказам з точки зору належності та допустимості і не взяв до уваги його показання про заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень у стані фізіологічного афекту. Також суд дослідив численні висновки експертних досліджень та висновки експертів, але не виклав у вироку їх зміст, не врахував інформацію у висновку експерта № 012-70-1512-2023 від 21.06.2023, що смерть ОСОБА_8 настала за 3-5 годин до вказаного часу (огляду місця події) і тілесні ушкодження, від яких настала його смерть, не могли виникнути за обставин, які зазначив ОСОБА_7 . Залишено поза увагою і показання свідка ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_7 , не маючи умислу вбивати, побачив цього свідка, яка є жінкою похилого віку, після її побиття ОСОБА_8 , і в стані афекту завдав останньому кілька ударів в обличчя. У той же час суд встановив, що виявлені у ОСОБА_8 ушкодження виникли незадовго до настання смерті в результаті численних ударів тупими предметами, якими могли бути кулаки та взуття, ці тілесні ушкодження мають ознаки легкого тілесного ушкодження і в причинному зв`язку настанням смерті не перебувають.

Крім того, вказує про недопустимість даних у протоколі проведення слідчого експерименту, оскільки на час проведення слідчої дії він не перебував у статусі затриманого за ухвалою слідчого судді, а був під контролем працівників Подільського УП ГУНП у м. Києві, що є певним психологічним тиском та порушенням прав підозрюваного. При цьому посилається на висновки у постанові Об`єднаної палати касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 14.09.2020 у справі № 740/3597/17.

Також обвинувачений посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, однак у чому вони виразились, не зазначає.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи обвинуваченого, який просив пом`якшити призначене йому покарання, та доводи захисника ОСОБА_6 на підтримку такої позиції обвинуваченого; доводи прокурора, яка не вбачала підстав для пом`якшення ОСОБА_7 призначеного покарання і просила вирок залишити без змін; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_7 умисно заподіяв ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин.

19 квітня 2023 року протягом дня ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходилися за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , разом вживали спиртні напої і близько 19 години між ними виникла сварка на ґрунті побутових суперечок, в ході якої ОСОБА_9 вийшла на балкон та покликала раніше знайомого ОСОБА_7 , який проходив біля будинку.

Коли ОСОБА_7 піднявся в квартиру, ОСОБА_9 повідомила йому, що ОСОБА_8 її ображає. Почувши вказане, ОСОБА_7 почав висловлювати ОСОБА_8 невдоволення його негідною поведінкою до жінки і між ними розпочалася сварка.

Під час сварки ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, з метою заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, у кімнаті квартири почав завдавати останньому удари кулаками та ногами по тілу. В подальшому, розуміючи, що ОСОБА_8 не чинить опору, ОСОБА_7 самостійно припинив свої дії та залишив місце вчинення злочину.

Вказаними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_8 травму грудей та живота - фрагментарні переломи лівих 6-11 ребер (16 переломів) і правих 5-12 ребер (12 переломів); перелом грудини; розриви міжреберних м`язів; розриви плеври і легень уламками ребер, ушкодження клітковини середостіння уламками грудини; крововиливи у діафрагму; синці на животі і грудях; розрив селезінки, розриви нирок, крововиливи у заочеревинну клітковину, - яка має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, призвела до шоку і легенево-серцевої недостатності і в період з 19 до 21 години 19 квітня 2023 року спричинила смерть потерпілого; а також забійну рану на лобі справа, забійну рану в тім`яній ділянці зліва; перелом кісток і хрящів носа, синці і садна на обличчі зліва і справа (лоб, тім`я, повіки, права вилиця, перенісся, нижня щелепа); садна на правій гомілці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції вже після початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , фактично, в усній формі змінив апеляційні вимоги. Враховуючи те, що згідно з ч.3 ст.403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право змінити її до початку апеляційного розгляду, і за змістом приписів цієї норми та положень ст.396 КПК України такі зміни подаються у письмовому виді з тим, щоб іншим особам, які беруть участь в апеляційному розгляді, за їх клопотанням надати час, необхідний для вивчення зміненої апеляційної скарги і подання заперечень на неї, колегія суддів вважає за необхідне перевірити доводи апеляційної скарги у повному обсязі.

В суді першої інстанції ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково і не заперечував, що під час бійки завдавав удари ОСОБА_10 .

Відповідно до показань обвинуваченого 19 квітня 2023 року ввечері його покликала з балкону ОСОБА_9 , після чого він зайшов до неї у квартиру і разом з нею та ОСОБА_8 вживав алкогольні напої. ОСОБА_9 скаржилася, що ОСОБА_8 її ображає, на що він зробив потерпілому зауваження, а той відповів нецензурно. Утрьох вони перейшли у кімнату, де між ним та ОСОБА_8 відбулася бійка, в ході якої він наніс потерпілому близько 10 ударів руками та ногами, був п`яний і не контролював себе. ОСОБА_8 залишився на дивані, потім сповз на підлогу, а він та ОСОБА_9 пішли на кухню, ще випили і він пішов додому.

При цьому ОСОБА_7 заперечив, що від заподіяних ним тілесних ушкоджень могла настати смерть потерпілого.

Під час проведення слідчого експерименту 20.04.2023 підозрюваний ОСОБА_7 на місці вчинення кримінального правопорушення повідомив, що після того, як зайшов у квартиру, він, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 вживали на кухні алкогольні напої, ОСОБА_9 почала жалітися, що ОСОБА_8 її ображає, а потім він та потерпілий пішли в кімнату. В кімнаті ОСОБА_7 відтворив своє і ОСОБА_8 розташування і продемонстрував, як завдав потерпілому, який сидів на дивані, у той час як сам він стояв навпроти, удари кулаками обох рук в голову, а саме, в ніс. Вказав, що завдав 3-4 удари кулаками в голову, декілька ударів по корпусу, після чого у потерпілого потекла кров з носу, той впав на підлогу та через кілька секунд піднявся. Після цього ОСОБА_7 пішов з квартири (а.с.89-93).

Проте висновки суду першої інстанції, що саме від заподіяних ОСОБА_7 тілесних ушкоджень настала смерть ОСОБА_8 , підтверджуються сукупністю наведених у ньому доказів, яким суд дав належну оцінку.

Так, свідок ОСОБА_9 показала, що 19 квітня 2023 року був поминальний день, вона та ОСОБА_8 були вдома за адресою: АДРЕСА_2 , і вжили по 2 чарки горілки. ОСОБА_8 посварився з нею і вдарив кулаком по голові. Тоді вона вийшла на балкон, побачила ОСОБА_7 і попросила його піднятися в квартиру. Коли обвинувачений зайшов у квартиру, поскаржилася, що ОСОБА_8 її ображає. ОСОБА_7 та потерпілий зайшли у спальну кімнату, сперечалися і почали битися. Вона думала, що ОСОБА_7 стукне ОСОБА_8 по голові і на цьому все. Сидячи на табуреті, бачила, як обвинувачений двічі вдарив потерпілого по голові кулаком, а потім носком взутої ноги у живіт, коли той лежав. Після цього пішла в іншу кімнату дивитися телевізор. Десь через годину ОСОБА_7 вийшов на кухню, вона запитала про ОСОБА_8 , на що ОСОБА_7 відповів, що все в порядку. Вона йому налила чарку горілки, він випив і пішов. Курточка та штани обвинуваченого були у крові. Потім деякий час лежала на дивані перед телевізором і звернула увагу, що ОСОБА_8 не виходить курити. А коли увійшла в спальню, він мертвий лежав у кутку. Вона зателефонувала сину, який приїхав через 30 хвилин, та викликала поліцію.

Показання потерпілої узгоджуються з відповіддю Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП у м. Києві та аудіозаписом, якими зафіксовано, що 19.04.2023 о 22:30 год. до служби "102" надійшло повідомлення заявника ОСОБА_9 , що 19.04.2023 о 22:29 год. за адресою: АДРЕСА_2 , помер співмешканець ОСОБА_8 . 4 години тому розпивали спиртні напої, потім сталася сварка та померлий вдарив заявницю, яка позвала з вікна ОСОБА_11 . Той прийшов і побив ОСОБА_8 , вбив і все в крові. ОСОБА_11 проживає в першому під`їзді, раніше судимий за вбивство (а.с.94-95).

При проведенні слідчого експерименту 02.06.2023 свідок ОСОБА_9 повідомила, що коли разом з ОСОБА_8 вживала алкоголь та їжу і сказала тому, що вони розлучаються, ОСОБА_8 двічі вдарив її рукою в голову. Вона пішла на балкон та покликала ОСОБА_7 , який проходив повз. Коли зайшов ОСОБА_7 , то пройшов у кімнату, в якій був ОСОБА_8 . Свідок відтворила положення ОСОБА_8 і як ОСОБА_7 завдав йому близько 3-4 ударів обома руками в голову, а коли ОСОБА_8 впав на підлогу, ОСОБА_7 завдав близько 6 ударів ногою по тулубу зверху вниз в область черевної порожнини та грудної клітки. Бійка тривала протягом 15 хвилин. Також вказала, що на спортивних штанах та шкіряній куртці ОСОБА_7 була кров. У кімнату, де був ОСОБА_8 , зайшла приблизно за 4 години, останній лежав на підлозі та не дихав (а.с.108-111).

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що у квітні 2023 року близько 21 години 40 хвилин йому зателефонувала матір ОСОБА_9 , плакала та сказала, що ОСОБА_8 вбили. Він хвилин за 15-20 приїхав до матері і сказав викликати поліцію. У кімнату не заходив, щоб не наслідити, і через відкриті двері бачив скривавлене тіло співмешканця матері на підлозі. Мати повідомила, що вбив ОСОБА_11 , якого вона покликала, щоб той втихомирив ОСОБА_8 , який випив та образив її. Поліцейські приїхали через 5 хвилин після нього.

Відповідно до даних у протоколі обшуку від 20.04.2023 в кімнаті № 1 квартири АДРЕСА_3 виявлено труп ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями, кров під трупом, на стіні. Під час обшуку вилучено в коридорі капці зі слідами речовини бурого кольору, в кухні сковорідку, мобільний телефон "Samsung М32", дві скляні пляшки з надписом "Хортиця" об`ємом 0,7 л, дві скляні чарки та з підлоги змив речовини бурого кольору, в кімнаті № 1 змив речовини бурого кольору зі стіни, хрестик і ланцюжок жовтого кольору, ланцюжок срібного кольору з підлоги, в кімнаті № 2 жіночу сорочку зі слідами речовини бурого кольору (а.с.42-59).

Відповідно до даних у протоколі обшуку від 20.04.2023 в квартири АДРЕСА_4 за місцем проживання ОСОБА_7 було виявлено та вилучено чорну шкіряну куртку з плямою речовини бурого кольору та кросівки чорного кольору з оранжевими вставками (а.с.60-67).

Згідно з висновком експерта № 081-231-2023 від 24.05.2023 за наслідками проведеної судової імунологічної експертизи в бурих плямах на шкіряній куртці, вилученій за місцем проживання ОСОБА_7 , знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої виявлені антигени В та Н. Присутність крові потерпілого ОСОБА_8 в цих плямах не виключається лише у вигляді домішки (а.с.100-103).

Згідно з висновком експерта № 081-235-2023 від 12.05.2023 за наслідками проведеної судової імунологічної експертизи змиву з підлоги на кухні, вилученому за місцем проживання ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від ОСОБА_8 (а.с.104-107).

Відповідно до висновку експерта № 012-70-1512-2023 від 21.06.2023 за результатами проведення судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_8 настала від множинних переломів ребер, грудини з ушкодженням легень, нирок і селезінки (травма грудей і живота), що призвело до шоку і легенево-серцевої недостатності. Виходячи із ступеня розвитку трупних явищ на час огляду трупа на місці події 20.04.2023 о 00:23 год., враховуючи їх динаміку, причину смерті та розташування тіла, смерть ОСОБА_8 настала приблизно за 3-5 годин до вказаного часу. На момент смерті у ОСОБА_8 були такі ушкодження: травма грудей та живота - фрагментарні переломи лівих 6-11 ребер (16 переломів) і правих 5-12 ребер (12 переломів); перелом грудини; розриви міжреберних м`язів; розриви плеври і легень уламками ребер, ушкодження клітковини середостіння уламками грудини; крововиливи в діафрагму; синці на животі і грудях; розрив селезінки, розриви нирок, крововиливи в заочеревинну клітковину. Інші ушкодження: забійна рана на лобі справа, забійна рана в тім`яній ділянці зліва; перелом кісток і хрящів носа, синці і садна на обличчі зліва і справа (лоб, тім`я, повіки, права вилиця, перенісся, нижня щелепа); садна на правій гомілці. Усі ушкодження виникли від ударів тупими предметами, в короткий проміжок часу, за 30-60 хвилин до настання смерті. Травма грудей і живота у ОСОБА_8 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, між нею і настанням смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Інші ушкодження (дві забійні рани, синці та садна на голові, перелом носа і садна на гомілці) за життя мають ознаки легкого тілесного ушкодження, між ними та настанням смерті прямого зв`язку немає. Всі ушкодження у ОСОБА_8 виникли в результаті численних ударів тупими предметами, якими могли бути кулаки (синці і садна на голові, перелом носу) та взуті ноги (забійні рани на голові, садна на тулубі і гомілці, переломи грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів і тканин), і не могли виникнути в результаті падіння з "висоти власного зросту". Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 , від яких настала смерть (травми грудей і живота), не могли виникнути за обставин їх отримання, які зазначив підозрюваний ОСОБА_7 , а в більшості відповідають обставинам, вказаним свідком ОСОБА_9 (а.с.112-118).

Взявши до уваги сукупність цих доказів, які спростовують показання обвинуваченого стосовно кількості та локалізації завданих ОСОБА_8 ударів, механізму спричинення тілесних ушкоджень та ступеню їх тяжкості, суд розцінив незгоду обвинуваченого з наслідками його дій у виді заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого, як спосіб захисту з метою зменшення ступеню відповідальності.

Така версія ОСОБА_7 та аналогічні доводи апеляційної скарги беззаперечно спростовуються висновком судово-медичної експертизи № 012-70-1512-2023 від 21.06.2023 та показаннями свідка ОСОБА_9 , з яких логічно випливає, що тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого, ОСОБА_8 міг заподіяти тільки ОСОБА_7 . За висновком експерта всі виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження виникли в короткий проміжок часу, за 30-60 хвилин до настання смерті. Водночас, ОСОБА_7 намагається переконати суд у тому, що він причетний лише до спричинення легких тілесних ушкоджень, що є нелогічним.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також зауважує, що про спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень у стані фізіологічного афекту ні ОСОБА_7 , ні свідок ОСОБА_9 ніколи показання не давали. Зміст їхніх показань, викладених у вироку, відповідає показанням на технічному носії інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Як зазначив суд, у цьому кримінальному провадженні проводилися експертні дослідження судово-медичними експертами, у тому числі токсикологом, імунологом, гістологом.

Ці висновки враховувались при проведенні експертиз, а тому суд і не повинен був викладати їх зміст у вироку. До того ж, висновок експертного дослідження не є джерелом доказів відповідно до вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим суд, взагалі, міг не зазначати цю інформацію у вироку.

Згідно з ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому законом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з доводами про недопустимість даних у протоколі проведення слідчого експерименту від 20.04.2023 за участю ОСОБА_7 у статусі підозрюваного.

Згідно з ч.1 ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Процесуальних порушень при проведенні слідчого експерименту допущено не було.

Встановлена кримінальним процесуальним законом належна правова процедура проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта за відсутності протиправного тиску на підозрюваного, обвинуваченого, за його волею та вільним волевиявленням, за умов усвідомлення ним права мовчати і не свідчити проти себе, забезпечення права на захист і правову допомогу, справедливості кримінального провадження в цілому.

До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

При проведенні слідчого експерименту була забезпечена належна правова процедура, зокрема, ОСОБА_7 був обізнаний з своїми правами та обов`язками, участь у слідчій дії брали захисник та поняті, весь процес фіксувався відеозаписом.

На момент проведення слідчої дії ОСОБА_7 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину і та обставина, що він не був затриманий (не тримався під вартою) на підставі ухвали слідчого судді, ніяким чином не впливає на допустимість доказу.

Отже, підстав для визнання даних у цьому протоколі недопустимими доказами немає.

Така позиція повністю узгоджується з висновком про застосування норми права у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 у справі № 740/3597/17.

Таким чином суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження і навів у вироку сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведено винуватість ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, і які з точки зору достатності та взаємозв`язку правильно покладено в обґрунтування висновків, у тому числі щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для зміни або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який не працює, судимий, обставини, які обтяжують покарання, та відсутність обставин, які його пом`якшують.

Доводи сторони захисту про наявність у ОСОБА_7 пульмонологічного захворювання нічим не підтверджуються. У той же час, притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.121 КК України втретє і вчинення злочину, суспільно небезпечним наслідком якого є смерть людини, менше ніж через два роки після відбуття покарання за вчинення аналогічного злочину, свідчить про небажання обвинуваченого дотримуватися прийнятих у суспільстві правил поведінки, вирішувати конфліктні ситуації без застосування насильства та його зухвале відношення до життя та здоров`я людини.

Отже, призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк, встановлений санкцією відповідного закону України про кримінальну відповідальність, є справедливим.

Тому підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3