Справа № 496/2202/24
Провадження № 1-кс/496/1397/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Одеської області, Білгород-Дністровського району, с. Вигон, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, за матеріалами кримінального провадження №0000220 від 24.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив суд продовжити відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування до 24.06.2024 року.

Своє клопотання т.в.о. слідчого мотивував тим, що 23.03.2024 року, близько 19 години 00 хвилин, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні кухні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , розпивала спиртні напої з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник конфлікт на побутовому грунті.

В ході конфлікту, ОСОБА_5 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, переслідуючи мету вбивства ОСОБА_7 , завдала останньому декілька ударів ножем в область грудної клітини, черевної порожнини та лівого стегна, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючих ножових поранень грудної клітини та черевної порожнини, колото - різаної рани лівого стегна.

Таким чином, ОСОБА_5 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, у зв`язку з наданням медичної допомоги потерпілому. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України за кваліфікуючими ознаками - закінчений замах на вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. 24.03.2024 року о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення 24.03.2024 року. Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

26.03.2024 року слідчим суддею Біляївського районного суду Одеської області підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22.05.2024 року.

Зважаючи на складність кримінального провадження, значний об`єм слідчих дій, які необхідно провести у кримінальному провадженні з метою з`ясування обставин, що підлягають доказуванню, заступнику керівника Біляївської окружної прокуратури Одеської області слідчим скеровано клопотання про продовження строку досудового розслідування до 24.06.2024 року.

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на обставини викладені у письмовому клопотанні.

У судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання. При цьому посилалася на те, що її підзахисна має міцні соціальні зв`язки, немає доказів, що вона буде переховуватись. Крім того, оскільки пред`явлена підозра прокурора не обґрунтована, умислу по ст. 115 КК України не вбачає, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені з боку сторони обвинувачення як і те, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на потерпілого та свідків. Захисник просила відмовити у задоволенні вказаного клопотання та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем її проживання.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала думку захисника.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваної та її захисника, вивчившиматеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», №48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

На підставі п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину та до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання, а саме: показаннями свідка ОСОБА_8 , показаннями потерпілого ОСОБА_7 , речовими доказами, вилученими в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , який проводився в ході затримання останньої в порядку ст. 208 КПК України, показаннями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

У відповідності з вимогами ч.1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які унеможливлюють застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконний вплив підозрюваного на потерпілу сторону, свідків, експертів, спеціалістів у вказаному кримінальному провадженні з метою викривлення фактичних обставин вчиненого злочину.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що підозрювана ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, підозрювана, розуміючи тяжкість покарання та перебуваючи на свободі, може вчиняти дії направлені на уникнення кримінальної відповідальності та дії перераховані в ч.1 ст. 177 КПК України, тим самим перешкоджати всебічному, повному і неупередженому проведенню досудового розслідування, так як останній офіційно не працює, офіційного джерела доходу не мав і не має, в сукупності усе вищесказане підтверджує та встановлює наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права визначення застави, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України та дотримання ним належної поведінки.

Щодо усного клопотання захисника ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, то суд приймає до уваги заявлені в клопотанні обставини, разом з тим враховує ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу - не має.

Таким чином, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є цілком обґрунтованими, так як вищевикладене дає достатні підстави для обрання виключного запобіжного заходу. Обрання інших, менш тяжких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, домашній арешт чи застава не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього кримінальним процесуальним законодавством обов`язків.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, а також вищеперерахованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, застосування більш м`яких запобіжних заходів не сприятиме запобіганню ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, тому клопотання слідчого слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 199, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали з 17.05.2024 року до 24.06.2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1