Справа № 738/954/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/226/24
У Х В А Л А

відмова у відкритті провадження

13 травня 2024 року м. Чернігів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги засудженого ОСОБА_3 про незаконне тримання під вартою, у порядку ст.206 КПК України.

Не погоджуючись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу.

Відповідно до ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала про відмову у задоволенні скарги на незаконне затримання (ст.206 КПК України) у зазначеному переліку відсутня, тобто її оскарження в апеляційному порядку не передбачено.

За змістом ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Положення ст.206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому, вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку ст.208 КПК, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 (справа №766/22242/17), відповідно до якої, оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст.206 КПК України, у переліку, передбаченому ст.309 КПК України, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Більш того, п.8 ч.2 ст.129 Конституції України передбачає, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Натомість, системний аналіз зазначеної норми Конституції України засвідчує, що забезпечення права на апеляційний перегляд виникає після розгляду справи (кримінального провадження) по суті.

За таких підстав, враховуючи те, що апелянтом було подано скаргу на рішення слідчого судді, яке оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, тому у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.399 КПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити засудженому ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження, а його апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2024 року, разом з доданими до неї матеріалами - повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня отримання копії судового рішення.

СуддяОСОБА_2