ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 Справа №607/21393/23 Провадження №1-кп/607/256/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0001186, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судженого:

- вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2021 року за ч.2 ст.12, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.170 КК України з призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.390-1 КК України, на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2023 року звільнений з УВП умовно-достроково, невідбута частина покарання становить 9 місяців 28 днів позбавлення волі;

- вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року за ч.1 ст.125 КК України з призначенням покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, на підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2021 року та остаточно визначено покарання у виді 10 місяців позбавлення волі,

- про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.390-1 КК України;

встановив:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.07.2023 року у справі ЄУН - 607/12663/23 ОСОБА_4 видано обмежувальний припис і на три місяців покладено на нього обов`язки: 1) заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з матір`ю ОСОБА_6 та неповнолітньою сестрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) заборонити наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання (перебування) матері ОСОБА_6 та неповнолітньої сестри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 06.08.2023 року ознайомлено з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі ЄУН - 607/12663/23, яким щодо нього винесено обмежувальний припис, про що він підписався. Надалі, 26.09.2023 року, близько 06:00 год. у ОСОБА_4 виник умисел на невиконання обмежувального припису, встановленого щодо нього рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.07.2023 року у справі ЄУН - 607/12663/23. Реалізуючи свій умисел ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим з рішенням Тернопільського міськрайонного суду ЄУН -607/12663/23 від 14.07.2023 року, яким щодо нього видано обмежувальний припис, усвідомлюючи, що згідно вказаного рішення суду йому заборонено протягом трьох місяців перебувати в місці спільного проживання з неповнолітньою сестрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання (перебування) неповнолітньої сестри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя із забезпечення виконання рішення суду, всупереч ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 26.09.2023 року близько 06:00 год прийшов до місця проживання ОСОБА_7 , що за адресою АДРЕСА_1 , порушивши вимоги обмежувального припису.

В порядку передбаченому ст.349 КПК України, враховуючи, що учасники не заперечували, суд прийняв рішення визнати недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, лише допитати обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання: все було, як вказано в обвинувальному акті, він нічого не заперечує, вину визнає, у вчиненому щиро розкаюється.

Суд вважає, що визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини є належним і допустимим доказом його винуватості. Тому, ОСОБА_4 необхідно визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.390-1 КК України, тобто умисного невиконання обмежувального припису. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік, негативну характеристику та обставини, які пом`якшують покарання це визнання вини, щире каяття, сприяння встановленню істини, хвороба - розлади психіки і поведінки. Обставин, що обтяжують покарання в обвинувальному акті не зазначено. Отже, з метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому необхідно призначити покарання передбачене ст.390-1 КК України у виді пробаційного нагляду.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.390-1 КК України ОСОБА_4 вчинив 26 вересня 2023 року, тобто до ухвалення вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року. Тому, в порядку передбаченому ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року і в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання відбуте частково, за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року. ОСОБА_4 строк відбуття покарання необхідно рахувати з дня звернення до виконання вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, 390-1 КК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.390-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) місяців та зарахувати покарання у виді позбавлення волі, яке відбуте частково, за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року.

ОСОБА_4 строк відбуття покарання рахувати з дня звернення до виконання вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддяОСОБА_1