Справа № 282/334/24
Провадження № 1-кп/282/95/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 02.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В кінці листопада 2023 року, точної дати слідством не встановлено, в другій половині дня, тобто в період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи в домогосподарстві своєї сестри ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 , де на той час проживав, скориставшись відсутністю мешканців та переконавшись, що його дії залишаться непоміченими, зайшов до кімнати ОСОБА_5 , де в шафі для одягу, у гаманці знайшов заощадження потерпілої.

Діючи умисно, з метою особистого збагачення, він, викрав з гаманця ОСОБА_5 , кошти в сумі двадцять тисяч гривень, якими вподальшому розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

Вказаним злочином ОСОБА_5 , заподіяно шкоду на загальну суму двадцять тисяч гривень.

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав повністю та дав суду відповідні пояснення по справі, повністю підтвердивши вказані вище обставини. Вказав, що у вчиненому щиро розкаюється, заподіяну шкоду потерпілій не відшкодував. Просив суд суворо його не карати та не позбавляти волі, надавши шанс на виправлення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила вищевказані обставини та вказала, що заподіяна матеріальна шкода обвинуваченим їй не відшкодована, просила суд призначити ОСОБА_4 покарання у відповідності до закону.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду, зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор просив визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік з покладенням обов`язків визначених ч.1 ст.76 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є його щире каяття.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.4 ст.185 КК України, тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, то суд приходить до переконання, про необхідність призначення йому покарання, передбаченого санкцією цієї статті, у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд обравши вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи дані, що характеризують особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, його каяття, а також те, що потерпіла не наполягала на суворій мірі покарання, приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ч.1 ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст.368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирок може бути оскаржений засудженим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1