Справа №766/4159/24
н/п 1-кп/766/2592/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під №0000056 від 07.03.2024 за обвинуваченням: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надеждівка Білозерського району Херсонської області, громадянина України, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого - 29.12.2021 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту строком 5 місяців, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з врахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання, частково приєднано невідбуту частину покарання, і остаточно призначено покарання у виді арешту строком 6 місяців. 26.12.2023 року вирок Білозерського районного суду Херсонської області частково змінено ухвалою Херсонського апеляційного суду та визначено остаточне покарання у виді арешту на строк 5 місяців 23 дні,

- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05 березня 2024 року приблизно о 17:00 години, знаходячись в будинку, що розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , в ході раптово виниклого конфлікту з співмешканкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс три удари кулаками обох рук по правому та лівому оку, після чого схопив останню двома руками за волосся та наніс два удари коліном правої ноги по обличчю, тим самим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, травматичних підвивихів 11 та 21 зубів, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся до суду із обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, та з клопотанням про розгляд кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без його участі.

До вказаного обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені органом дізнання обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

До обвинувального акту долучено і відповідну заяву потерпілої ОСОБА_3 , відповідно до якої остання просить проводити судовий розгляд за її відсутності, без проведення судового розгляду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом дізнання правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють встановлені органом дізнання обставини, суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні в порядку ст. 382 КПК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування за допомогою технічних засобів в порядку, визначеному ч. 4 ст. 107 КПК України.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має не погашену та не зняту у встановленому законом поряду судимість, має місце реєстрації, свою вину визнав в повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, а тому обставиною, що пом`якшує покарання є повне визнання вини та щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення, щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

Крім того, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, з урахуванням позиції ОСОБА_2 щодо можливості призначення покарання у виді штрафу, висловленої у відповідній заяві, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 можливо призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України пов`язане з грошовим стягненням, заборон для призначення якого, враховуючи зміст матеріалів дізнання та правила ст. 53 КК України немає, тому відповідне покарання відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У свою чергу при призначенні покарання, судом враховується наступне. З огляду на ту обставину, що на час постановлення вироку у даному кримінальному провадженні, щодо ОСОБА_2 набрав законної сили інший вирок Білозерського районного суду Херсонської області, суд при призначенні покарання враховує й таке.

За правилами, передбаченими в частині першій статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Ця вимога має імперативний характер і унеможливлює будь-який інший порядок та правила призначення остаточного покарання.

Згідно ч.3 ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

У абз.5 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що в разі призначення покарання, яке згідно з ч.3 ст.72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги ст.71 КК України та визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 29.12.2021, який частково змінений ухвалою Херсонського апеляційного суду від 26.12.2023 остаточно призначено покарання у виді арешту на строк 5 місяців 23 дні, яке не відбуте.

Кримінальне правопорушення за яке його засуджено за даним вироком він вчинив 05.03.2024 року, тобто після постановлення попереднього вироку.

Ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченому належить призначити остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами, визначеними ч.1 ст.71 та ч.3 ст.72 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком повністю приєднати невідбуте покарання у виді арешту на строк 5 місяців 23 дні за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 29.12.2021, який частково змінений ухвалою Херсонського апеляційного суду від 26.12.2023 та остаточно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити покарання у виді арешту на строк 5 місяців 23 дні та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, покарання у виді штрафу відповідно до ч.3 ст.72 КК України, слід виконувати самостійно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Шкода відсутня.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не застосовувались.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 124, 373-376, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком повністю приєднати невідбуте покарання у виді арешту на строк 5 місяців 23 дні за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 29.12.2021, який частково змінений ухвалою Херсонського апеляційного суду від 26.12.2023 та остаточно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити покарання у виді арешту на строк 5 місяців 23 дні та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Строк відбування покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 451 (чотириста п`ятдесят однієї) гривні 68 (шістдесят восьми) копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_1