Справа № 522/5475/24
Провадження № 1-кп/522/2561/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000020 від 03.01.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Олександрівна, Кіровоградської області, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, без постійної реєстрації на території України, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 разом з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, 17.12.2023 року, приблизно о 19:30 год., перебували на проспекті Українських Героїв в м. Одесі, де підшукували осіб, майном яких можливо протиправно заволодіти. При цьому зазначені особи попередньо погодили між собою, що у разі якщо потерпілий буде чинити супротив, то з метою заволодіння чужим майном або його утримання при собі, до потерпілого необхідно застосувати насильство у вигляді нанесення ударів по різним частинам тіла, тобто погодили необхідність застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При цьому, ОСОБА_3 та особі, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, було достовірно відомо, що на території України діє воєнний стан відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 продовжено з 16.11.2023 строком на 90 діб та який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 № 3429-ІХ, а також достовірно знаючи про те, що посилена кримінальна відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, проходячи по проспекту Українських Героїв в м. Одесі, біля будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, помітили на центральній алеї зазначеного проспекту неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майном якого вони вирішили заволодіти.

Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб та переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_8 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, швидко перебігли проїзджу частину від будинку АДРЕСА_1 на центральну алею проспекту Українських Героїв, по якій йшов потерпілий. Використовуючи раптовість ситуації та темну пору доби, ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, підійшли до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , та для полегшення заволодіння наявним при ньому майном, почали його звинувачувати в тому, що він фотографував воєнні об`єкти. Заперечивши виказані обвинувачення, ОСОБА_7 на підтвердження своїх слів дістав з сумки належний йому телефон марки «Хіаоmі Redmi А1», з метою показати відсутність на мобільному телефоні заборонених фотографій, однак, користуючись зазначеною обставиною особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, діючи відкрито за попередньою змовою групою осіб, шляхом ривка вихопив з рук потерпілого ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон, та відштовхнув його від себе рукою, демонструючи готовність застосувати насильство у разі, якщо потерпілий буде намагатись повернути мобільний телефон. В цей же час, поки особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, утримував у себе мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , діючи у свою чергу за попередньою змовою, застосовував до потерпілого фізичне насильство, також відштовхуючи його від особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, заважаючи спробам потерпілого повернути мобільний телефон.

В подальшому, ігноруючи вимоги потерпілого повернути належний йому вказаний мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi А1», ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, з метою утримання чужого майна при собі, почали втікати з місця від потерпілого ОСОБА_7 який кинувся їх наздоганяти. Коли потерпілий ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_3 та особу, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, в провулку Успенському в м. Одесі, та знову виказав вимогу повернути належний йому мобільний телефон, особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, з метою утримання у себе зазначеного чужого майна, діючи навмисно, завдав потерпілому один удар кулаком в обличчя, завдавши йому побоїв, які завдали фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень, тобто застосував до потерпілого фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я.

Подолавши спроби потерпілого повернути належний йому мобільний телефон, ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, втекли з місця заволодіння зазначеним чужим майном, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3000 грн. та розпорядившись викраденим на власний розсуд, а саме передавши мобільний телефон їх знайомому ОСОБА_9 для подальшого перепродажу.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_3 , разом з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, 21.12.2023 року, приблизно о 12:30 год., перебували на «Трасі Здоров`я» в районі 10-ї станції Великого Фонтану в м. Одесі, де підшукували осіб, майном яких можливо протиправно заволодіти.

При цьому ОСОБА_3 та особі, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, було достовірно відомо, що на території України діє воєнний стан відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 продовжено з 16.11.2023 строком на 90 діб та який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 № 3429-ІХ, а також достовірно знаючи про те, що посилена кримінальна відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, проходячи по «Трасі Здоров`я» поряд з готелем « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, помітили біля зазначеного готелю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в руках якого був мобільний телефон, яким вони вирішили відкрито заволодіти. Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, повторно та переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, наблизились до ОСОБА_10 , який розмовляв по мобільному телефону. У той час як особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, перебував поряд, будучи готовим надати спільнику допомогу, у разі якщо потерпілий буде чинити спротив чи намагатись його затримати, ОСОБА_3 , раптово наблизився до ОСОБА_10 , та шляхом ривка вихопив з рук потерпілого належний йому мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro». Утримуючи телефон при собі, ОСОБА_3 разом з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, кинулись тікати, ігноруючи вимоги ОСОБА_10 повернути належний йому мобільний телефон.

Відкрито заволодівши зазначеним чужим майном та завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 6000 грн. ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, втекли з місця перебування потерпілого, розпорядившись викраденим на власний розсуд, а саме передавши мобільний телефон їх знайомому ОСОБА_9 для подальшого перепродажу для отримання коштів, які вони планували між собою розділити.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_3 разом з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, 23.12.2023 року, приблизно о 21:30 год., перебували на вул. Торговій в м. Одесі, де підшукували осіб, майном яких можливо протиправно заволодіти.

При цьому ОСОБА_3 та особі, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, було достовірно відомо, що на території України діє воєнний стан відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 продовжено з 16.11.2023 строком на 90 діб та який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 № 3429-ІХ, а також достовірно знаючи про те, що посилена кримінальна відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, помітивши лазер - клуб « ІНФОРМАЦІЯ_5 », за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, вирішили зайти до нього з метою відшукування майна, яким можна заволодіти. Перебуваючи в закладі ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, помітили на одному з столів мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі 9А», вартістю 4000 грн., який підключений до павербанку марки «Ксіомі», вартістю 1000 грн., належний малолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якими вирішили спільно заволодіти.

В подальшому ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, на короткий час вийшли з закладу щоб обговорили їх подальші спільні дії направлені на викрадення зазначеного чужого майна після чого знову повернулись до вказаного закладу.

Перебуваючи в приміщенні зазначеного клубу, діючи з вказаною метою з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб та переслідуючи ціль особистого збагачення, повторно, ОСОБА_3 підійшов до столу, за яким сиділи батьки дітей та розмовою почав відволікати їх увагу, у той час як особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, діючи відкрито раптово для перебуваючих в закладі громадян, підійшов до столу біля якого грались малолітні діти, та схопив рукою зі столу вказаний мобільний телефон з павербанком і швидко вибіг з ним з закладу, а слід за ним і ОСОБА_3 , не реагуючи на окрики очевидців їх дій про вимогу повернути викрадені речі.

Відкрито заволодівши зазначеним чужим майном ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, втекли від вказаного закладу, завдавши малолітній потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 5000 грн. та розпорядившись викраденим на власний розсуд, а саме здавши мобільний телефон 24.12.2023 року до ПТ «Ломбард Капітал», за адресою АДРЕСА_4 та продавши павербанк їх знайомому ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений провину в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочинів викладених в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину повністю доведена.

Тому, суд з урахуванням того, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений і діє до теперішнього часу, вважає доведеною винність ОСОБА_3 у вчиненні ним злочинів, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, та за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Крім того, судом враховано особу обвинуваченого, який жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності, часткове відшкодування завданих збитків шляхом повернення майна на досудовому слідстві, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, проходив військову службу такелажником такелажного взводу такелажної роти військової частини НОМЕР_1 , та виявив бажання продовжити службу у ЗСУ.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має право призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ч. 1 ст. 69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.

При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики, а відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом, а в даному випадку і прокурором, в першу чергу з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, які сформульовані в частині 2 статті 50 КК України.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК України, не може бути нижче мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК, тобто менше, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо.

Залежно від конкретних обставин справи суди повинні враховувати як такі, що пом`якшують покарання, й інші обставини, перелічені в ч. 1 вказаної статті, а також обставини, хоча й не зазначені у законі, але які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину чи особи.

За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, суд приймає до уваги, що в дійсності враховано наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів обвинуваченим, а саме те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою провину і щиро кається у вчиненому; активно сприяв розкриттю злочину та допомагав слідству; особу обвинуваченого, який жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, має сталі соціальні зв`язки.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення і перевиховання неможливі без ізоляції від суспільства.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та процесуальні витрати по справі не заявлені.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 02 квітня 2024 року, тобто з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Речові докази: два DVD диски; два CD-R диска зберігати в матеріалах кримінальних проваджень; павербанк марки «Xiaomi» ємністю 10000 mAh в корпусі сріблястого кольору, на передній панелі наявне гравіювання великими літерами чорного кольору з текстом «АМАХА», модель PLM13ZM; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A» в корпусі блакитного кольору, об`ємом пам`яті 64 GB, серійний номер EAT4HQINZPMRKRMB, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 вважати повернутим за належністю власнику ОСОБА_12 ; мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi A1» в корпусі чорного кольору, об`ємом пам`яті 32 GB, модель 220733SG, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 вважати повернутим за належністю власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

28.05.24