КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

представника власника майна - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого суді Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року,-

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погодженого прокурором третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування даним майном, яке було вилучено 05.09.2023 під час проведення його особистого обшуку після затримання у порядку ст. 208 КПК України, а саме:

- мобільний телефон марки «IPhone 12 Pro Max» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 та сім-карту оператора «Vodafone» НОМЕР_3 ;

- грошові кошти в сумі 2 500,00 доларів США номіналом по 100 доларів США та 8 250,00 гривень;

- квитанція на суму 20 190,45 грн. № ;

- квитанція на суму 25 370,00 грн. № 841825;

- квитанція на суму 20 040,00 грн. № ;

- аркуш паперу наступного змісту «Конярство України З фермера 5981» на 1 арк.;

- посвідчення на ім`я ОСОБА_7 № 42 від 22.06.2023;

- паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_4 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник власника подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Так, висновок слідчого судді про відповідність вилученого майна критеріям речового доказу та його відношення до кримінального провадження є помилковим з огляду на те, що з аналізу змісту клопотання про арешт майна та додатків до нього не вбачається, які конкретно сліди зберегли чи які конкретно відомості містять перераховані у клопотанні та ухвалі речі (паспорт для виїзду за кордон ОСОБА_7 , квитанції про переказ грошових коштів тощо).

Вказані та інші речі не мають жодного відношення до кримінального провадження, не містять відомостей, що свідчили б про вчинення розслідуваного злочину або були б знаряддям вчинення злочину, а тому їх вилучення, визнання речовим доказом та подальше накладення арешту є безпідставним.

Вилучені грошові кошти в сумі 2 500 доларів США та 8 250 грн - є особистими коштами дружини ОСОБА_9 , вони не були набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, не мають жодного відношення до обставин, викладених у клопотанні про арешт і були особистими заощадженнями, спрямованими на майбутню оплату навчання в університеті старшої доньки ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , оплату відпочинку тощо.

Крім того, накладений слідчим суддею арешт не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння майном, що призводить до невиправданого і неправомірного обмеження права власності ОСОБА_7 та його сім`ї.

Також, вказана ухвала слідчого судді була постановлена з порушенням вимог КПК України щодо розгляду клопотань про накладення арешту.

Зокрема, слідчий звернулась з клопотанням про арешт майна засобами поштового зв`язку 06.09.2023, клопотання надійшло до суду 14.09.2023, а оскаржуване рішення постановлено 28.09.2023, тобто фактично через два тижня після його отримання.

Що стосується пропущення строку на апеляційне оскарження, то враховуючи, що розгляд клопотання проведено без участі сторони захисту, копія ухвали слідчого судді отримана лише 06.10.2023, а апеляційна скарга подана в 5-дений строк з дня отримання копії ухвали, тому строк на апеляційне оскарження має бути поновлений.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а відтак необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000523 від 19.06.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

14.09.2023 старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , звернулась до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, належного підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування даним майном, яке було вилучено 05.09.2023 під час проведення його особистого обшуку після затримання у порядку ст. 208 КПК України, а саме:

- мобільний телефон марки «IPhone 12 Pro Max» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 та сім-карту оператора «Vodafone» НОМЕР_3 ;

- грошові кошти в сумі 2 500,00 доларів США номіналом по 100 доларів США та 8 250,00 гривень;

- квитанція на суму 20 190,45 грн. № ;

- квитанція на суму 25 370,00 грн. № 841825;

- квитанція на суму 20 040,00 грн. № ;

- аркуш паперу наступного змісту «Конярство України З фермера 5981» на 1 арк.;

- посвідчення на ім`я ОСОБА_7 № 42 від 22.06.2023;

- паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_4 , посилаючись на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року клопотання слідчого задоволено.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.

Так, слідчим суддею вірно встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому у наданому клопотанні та долучених до нього матеріалах на його обґрунтування у висновках сторони обвинувачення при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно відсутні порушення вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Крім того, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі апелянт, на думку колегії суддів, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не спростовують правильність висновків зазначених в ній, а ґрунтуються лише на суб`єктивних оціночних судженнях, тобто без врахування об`єктивних відомостей.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна представником власника майна не надано та колегією суддів не встановлено.

Крім цього, істотних порушень норм КПК України, що можуть стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

За таких обставин, оскаржувана ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погодженого прокурором третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування даним майном, яке було вилучено 05.09.2023 під час проведення його особистого обшуку після затримання у порядку ст. 208 КПК України, а саме:

- мобільний телефон марки «IPhone 12 Pro Max» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 та сім-карту оператора «Vodafone» НОМЕР_3 ;

- грошові кошти в сумі 2 500,00 доларів США номіналом по 100 доларів США та 8 250,00 гривень;

- квитанція на суму 20 190,45 грн. № ;

- квитанція на суму 25 370,00 грн. № 841825;

- квитанція на суму 20 040,00 грн. № ;

- аркуш паперу наступного змісту «Конярство України З фермера 5981» на 1 арк.;

- посвідчення на ім`я ОСОБА_7 № 42 від 22.06.2023;

- паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_4 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/623/2024 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний № 757/40927/23-к

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11

Доповідач: ОСОБА_1