Справа № 462/1382/20
провадження 1-кп/462/60/24
У Х В А Л А

05 квітня 2024 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання потерпілого ОСОБА_5 про скасування арешту майна, в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.185, ч.1 ст.187 КК України, ОСОБА_7 за ч.1 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

потерпілим ОСОБА_5 в кримінальному провадженні заявлено клопотання про повернення йому речових доказів, що були вилучені в нього, в ході досудового розслідування. Вимоги клопотання мотивовано тим, що речові докази належать йому на праві власності та всі слідчі дії з ними проведені.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив частково та повідомив про можливість повернення майна на відповідальне зберігання.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні проти задоволення клопотання потерпілого не заперечив, в частині повернення майна на відповідальне зберігання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до переконання про необхідність часткового задоволення клопотання потерпілого.

Так, судом було встановлено, що ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 03 лютого 2020 року, накладено арешт на речові докази, а саме: годинник «ORIEN» з шкіряним ремінцем, мобільний телефон «NOKIA» ІМЕІ: НОМЕР_1 , чорного кольору з клавіатурою.

Постановою старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області від 21 лютого 2020 року, золоту обручку, - визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наведених положень закону вбачається, що для забезпечення кримінального провадження може бути накладене арешт на майно осіб. Таке обмеження прав є виправданим для досягнення мети кримінального провадження. Поряд з цим під час досудового розслідування заходи забезпечення, арешт, можуть бути скасовані повністю або частково якщо у них відпала потреба.

Поряд з цим стороною обвинувачення підтверджено, що слідчі дії з зазначеним майном проведені але до закінчення розгляду кримінального провадження необхідно залишити заборону розпорядження, адже такий захід забезпечення є достатнім. Враховуючи наведене слід частково скасувати накладений арешт, а арештоване повернути власнику.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170-175 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

золоту обручку, годинник «ORIEN» з шкіряним ремінцем, мобільний телефон «NOKIA» ІМЕІ: НОМЕР_1 , чорного кольору з клавіатурою, повернути потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1