Справа № 953/4786/23
провадження № 1-в/632/34/24

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/про призначення захисника/

28 лютого 2024 року м. Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 отримавши подання адміністрації ДУ «Первомайська ВК (№117)» про переведення засудженого ОСОБА_2 до приміщення камерного типу, -

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2024 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області з ДУ «Первомайська ВК (№117)» надійшло подання про переведення засудженого ОСОБА_2 до приміщення камерного типу.

Суд, дослідивши письмові матеріали щодо засудженого ОСОБА_2 , в порядку підготовки до судового розгляду, встановив, що останній був засуджений вироком Київського районного суду м.Харкова від 12.10.2023 за ст. 186 ч. 4 КК України до 7 років позбавлення волі. Скоїв злочини будучи неповнолітнім.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 52 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному проваджені щодо осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення у віці до 18 років.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень ст. 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) право на правову допомогу є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер. Положення ч. 1 ст. 59 Конституції України про те, що «кожен має право на правову допомогу», треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.

Частиною 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України (КВК) засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Таке право поширюється і на засуджених осіб, які перебувають на лікуванні у закладах охорони здоров`я.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 20 КПК підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, КПК надає засудженому право на захист в межах кримінального провадження. В цьому контексті слід згадати і про ч. 3 ст. 43 КПК, відповідно до якої виправданий, засуджений має права обвинуваченого, передбачені ст. 42 КПК, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

Це питання вирішено шляхом внесення змін до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» відповідно до підпункту 64 пункту 5 розділу ХІТ «Прикінцеві положення» Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-УІІ «Про прокуратуру».

Так, відповідно до ст. 13 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» безоплатна вторинна правова допомога вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг, визначені у пунктах 1-3 ч. 2 ст. 13: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Відповідно до пунктів 3-7 ч. 1 ст. 14 цього Закону визначено осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу (всі види правових послуг, передбачені у ч. 2 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу»).

Таким чином, реалізація права засудженого на правову допомогу за призначенням гарантована в межах Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Про призначення захисника суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені в ухвалі час і місце для участі у судовому засіданні.

Тому, засуджений ОСОБА_2 має право на безоплатну вторинну правову допомогу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність доручення центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити захисника засудженому.

Керуючись ст.ст. 20, 42, 43, 49, 52 КПК України, ст.ст. 13, 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», ст. 59 Конституції України, ст. 8 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Доручити Східному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити захисника адвоката для здійснення захисту прав і інтересів при розгляді подання про переведення засудженого ОСОБА_2 до приміщення камерного типу, розгляд якого відбудеться у відкритому судовому засіданні об 1100 годині 29 лютого 2024 року.

Копію ухвали направити до Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для виконання.

У разі відмови у виконанні ухвали суду надати завчасно обґрунтовану відповідь.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1