В И Р О К

Іменем України

24.04.2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000380 від 01.08.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жмеринка Вінницької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, невійськовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачений у тому, що він в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також вимог Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству" безпричинно, умисно, систематично вчиняє насильство по відношенню до особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, ОСОБА_5 , що призводить до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку. А саме ОСОБА_4 неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до ОСОБА_5 дії, які полягали у словесних образах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, чим викликав у ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Так, о 18 годин 55 хвилин 18.02.2024 року ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив щодо співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, що виразилося у словесних образах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки. Внаслідок цього було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 .

За вказаним фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 18.02.2023 року відносно ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.05.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, ОСОБА_4 близько 11 години 00 хвилин 16.06.2023 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, що виразилося у безпричинному конфлікті, словесних образах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою, у зв`язку з чим було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 .

За вказаним фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 16.06.2023 року відносно ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.07.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Також, ОСОБА_4 30.07.2023 року о 14 годин 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив щодо співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, що виразилося у безпричинному конфлікті, словесних образах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки та погрозах фізичної розправи. Через це ОСОБА_5 звернулася до працівників поліції стосовно протиправних дій ОСОБА_4 .

Вказана сукупність дій ОСОБА_4 кваліфікована за ст.126-1 КК України за кваліфікуючими ознаками вчинення ним домашнього насильства, тобто умисного, систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 29.09.2023 року призначено підготовчий розгляд даного кримінального провадження.

Наразі в підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 повідомила суду про укладення 12.12.2023 року між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про примирення, яку подала на вирішення суду.

За змістом даної угоди про примирення судом встановлено погодження вказаними її сторонами вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин із аналогічною кваліфікацією його протиправних дій за ст.126-1 КК України, наведення відомостей про відсутність будь-яких претензій потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 , вказівки про узгодження сторонами угоди міри кримінального покарання останньому у виді позбавлення волі строком на один рік, включно із погодженням можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1, п.2,4 ч.3 ст.76 КК України, застереження щодо усвідомлення кожним з них наслідків укладання та затвердження судом даної угоди, а також наслідків її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілковито розуміє характер та суть обвинувачення, яке йому пред`явлено; визнав себе винуватим у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ст.126-1 КК України, в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового розслідування. Також підтвердив власну обізнаність щодо наслідків укладення угоди про примирення, та наслідків її невиконання.

Потерпіла ОСОБА_5 вказала, що укладена угода про приминення відповідає її інтересам, підтвердила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та наслідки її невиконання.

Потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 просили затвердити укладену угоду про примирення, пояснивши, що дану угоду кожен з них укладав добровільно, без примусу чи обіцянок з боку інших осіб.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження судом укладеної між потерпілим та обвинуваченими угоди про примирення, посилаючись на відповідність її умов вимогам кримінального та кримінального процесуального закону. Вказав про відсутність речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні, а також не застосування заходів його забезпечення.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, угоду про примирення, а також матеріали судового провадження, суд доходить висновку, що угода про приминення підлягає затвердженню з наступних підстав.

У відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.1,3,5 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до вимог ч.3,7 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди; суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Так, подана суду на затвердження угода про примирення від 12.12.2023 року, укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у повній мірі відповідає вимогам ст.471 КПК України щодо її форми та змісту, датована та підписана відповідними сторонами.

Кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.126-1 КК України, згідно пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, за максимальною санкцією відповідно до визначеної у ст.12 КК України класифікації є нетяжким злочином, можливість застосування угоди про примирення щодо якого законом прямо передбачена.

Погоджена сторонами міра покарання перебуває в межах санкції відповідної статті закону про кримінальну відповідальність.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а потерпіла ОСОБА_5 повністю усвідомлює наслідки затвердження угоди, після чого не отримано заяв сторін про відмову від угоди про примирення.

Суд також переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є їх добровільним прагненням, яке не стало наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, у підготовчому провадженні судом встановлено відповідність умов угоди про примирення вимогам кримінального процесуального та кримінального закону, а також правовій кваліфікації злочину в межах пред`явленого обвинувачення згідно принципів диспозитивності з переліку загальних засад кримімального провадження, тяжкість якого передбачає можливість укладення угоди про примирення; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; не виявлено обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирились; неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань та відсутність фактичних підстав для визнання винуватості не є очевидними, що у сукупності визначає відсутність в даному конкретному випадку визначених законом умов для відмови у затвердженні угоди про примирення, з урахуванням сукупності чого остання підлягає затвердженню судом.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.

Клопотань про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не заявлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 314, 318, 350, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення, укладену 12.12.2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, із обмеженнями, встановленими ст.394 КПК України, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1