Справа№ 309/3978/21
Провадження № 1-кс/309/416/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження № 0000264 від 06.10.2021 р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.2 ст. 125 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Хустського районного суду Закарпатської області під головуванням судді ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 0000264 від 06.10.2021 р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

28.05.2024 р. ОСОБА_3 подав до суду заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження № 0000264 від 06.10.2021 р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Заява про відвід головуючого судді вмотивована тим, що 28 травня 2024 р. у судовому засіданні при розгляд справи суддею відмовлено у задоволенні вмотивованого клопотання його захисника від 22.05.2024 р. Така поведінка суду під головуванням судді ОСОБА_5 свідчить про упередженість та небажання проводити належний судовий розгляд кримінального провадження з метою з`ясування всіх обставин справи. Наведене дає вагомі і достатні підстави для сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді, що згідно п.4 ч.1 ст. 75 КПК України є підставою для його відводу. Підстава цього відводу не є незгода з процесуальним рішенням , а виникнення у нього обґрунтованого сумніву у неупередженості та об`єктивності судового розгляду.

У своїй заяві ОСОБА_3 просить суд заяву задоволити та відвести головуючого суддю ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 0000264 від 06.10.2021 р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву підтримав, просить її задоволити. Суду ствердив, що суддя хоче якнайскоріше розглянути справу, а тому він їй не довіряє.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заяву про відвід підтримав. Суду ствердив, що даний відвід не є незгодою з прийнятим процесуальним рішенням, а є наслідком дій головуючого судді, яка не бажає проводити належний судовий розгляд справи , а також з`ясувати всі важливі обставин. Зокрема суддя безпідставно відмовила у виклику в судове засідання для допиту в якості свідка дізнавача та лікаря ОСОБА_6 .

В судове засідання особа, якій заявлено відвід - суддя Хустського районного суду ОСОБА_5 не з`явилася її неявка не є перешкодою у вирішенні даної заяви.

В судове засіданні прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_7 не з`явився, надіславши суду заяву про розгляд заяви у його відсутність, у задоволенні заяви просить відмовити.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_8 її представник адвокат ОСОБА_9 не з`явилися, про місце і час розгляду заяви представник потерпілого належним чином була повідомлена .

Згідно з ч. 3 ст. 81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Участь осіб, які беруть участь у справі, при розгляді заяви про відвід, за змістом ч. 3 ст. 81 КПК України, не є обов`язковою.

Враховуючи положення статті 81 КПК України, з метою дотримання розумних строків розгляду заяви про відвід, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити суд, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, суд дійшов до висновку, що відсутність осіб, що беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду заяви про відвід, та вважає можливим провести розгляд заяви про відвід за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України: слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Тобто, якщо говорити у ракурсі безсторонності суду, то слід ураховувати те, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обгрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі «Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) і Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

У той час, як суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи.

Тобто, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

У цьому випадку, на думку заявника, підставою відводу є наявність у провадженні передумов регламентованих п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, однак останні в ході судового розгляду заяви по суті не були підтвердженні належним та допустимим доказами у розумінні ст. 83 КПК України, або ж інформацією, яка б указувала на те, що суддя ОСОБА_5 не є безстороннім, у той час, як особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Також не установлено з боку судді ОСОБА_5 умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

Враховуючи вищевикладені обставини, на переконання суду висловлені заявником доводи, які обумовлюють відвід судді, у супереч вимог ст.ст. 22, 26 КПК України, є неспроможними та сумнівними за своєю суттю, оскільки не "випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту", через що, суд вважає заяву заявника про відвід за своєю суттю такою, що не ґрунтуються на вимогах ст.ст. 75, 76 того ж Кодексу, у зв`язку з чим остання не підлягає задоволення.

Керуючись ст.ст. 35. 5, 81, 82 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження № 0000264 від 06.10.2021 р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.2 ст. 125 КК України відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 19 червня 2024 р.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1