СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/2639/23
пр. № 1-кп/759/426/24
ВИРОК

08 травня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження № 00001493, внесене до ЄРДР 25 жовтня 2022 року) за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ, Луганської області, гр. України, освіта вища, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.7 ст. 111-1, ч.2 ст.260 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисник: ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на території Луганської області, у невстановлені досудовим розслідуванням дату і час, але не пізніше 13 вересня 2022 року, вчинив кримінальні правопорушення проти громадської безпеки та основ національної безпеки України за наступних обставин:

Так упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва збройних сил (далі - ЗС) РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які були розцінені представниками влади і ЗС РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України - в АР Крим та м. Севастополі .

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та ЗС РФ вирішили досягти шляхом розв`язання та ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців ЗС РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя , а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та РФ, створення і фінансування не передбачених законом збройних формувань (далі - НЗФ) та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної цілісності України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи Генерального штабу ЗС РФ, на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб ЗС РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося досягнення військово-політичних цілей РФ, які, на думку співучасників, були прямо пов`язані з необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України та, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Так, починаючи з 20 лютого 2014 року для реалізації вищезазначеного умислу, з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії РФ території АР Крим і м. Севастополя , усупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994, пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, статей 2, 3 Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, а також всупереч вимогам частини 4 статті 2 Статуту ООН, Декларації Генеральної Асамблеї ООН №36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та декларацій, затверджених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету, № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН, № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, статей 1, 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, статей 1, 2, 68 Конституції України, на територію суверенної держави Україна, а саме АР Крим і м. Севастополь, здійснено вторгнення військовим, морським та повітряним транспортом окремих підрозділів ЗС РФ.

У подальшому представниками влади РФ вчинено ряд дій, внаслідок чого здійснено окупацію частини території України - Автономної Республіки Крим і м. Севастополя та спроба легітимізувати указані дії.

Також представниками влади і ЗС РФ вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на решті території держави.

Так, вказаними особами організовувалися та проводилися у березні - квітні 2014 року антиурядові протестні акції, найбільш масові з яких - у Луганській, Донецькій, Харківській, Дніпропетровській, Запорізькій, Миколаївській, Херсонській та Одеській областях. Основою їх метою було поширення сепаратистських проросійських гасел та здійснення силового захоплення адміністративних будівель органів державної влади для послідуючої організації незаконних референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

З метою гарантованого досягнення указаних цілей та створення видимості того, що в Україні триває внутрішній конфлікт, представники влади та ЗС РФ вирішили створити на її території терористичні організації, які поряд із основною функцією - здійснення терористичної діяльності, повинні створити враження діяльності в межах Донецької та Луганської областей опозиційних сил, які нібито від імені та за цілковитої підтримки місцевого населення відстоюють їх право на самовизначення та незалежність, що прямо суперечить Конституції України та нормам міжнародного права.

Так, під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади та ЗС РФ, 7 квітня 2014 року на території Донецької області України створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»), а 27 квітня 2014 року на території Луганської області України - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»), у складі яких утворені НФЗ.

Контроль та координація діяльності цих терористичних організацій, як і їх фінансове та матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється представниками влади та ЗС РФ.

Основними завданнями учасників указаних терористичних організацій є насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом застосування зброї, вчинення терористичних актів - здійснення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, загрозу заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Враховуючи викладене, «ДНР» і «ЛНР» є стійкими об`єднаннями невизначеної кількості осіб (більше трьох), створені з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичними організаціями.

7 квітня 2014 року, за поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції (далі - АТО).

13 квітня 2014 року, через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України, виконуючий обов`язки Президента України Указом від 14 квітня 2014 року № 405/2014 затвердив рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну АТО із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.

Визнання Верховною Радою України «ДНР» і «ЛНР» терористичними організаціями, як і численні злочини вчинені їх представниками, знайшли своє відображення у Заяві Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1596-VII, Заяві Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтримуваного РФ міжнародного тероризму», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1597-VII, Зверненні Верховної Ради України до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року №106-VIII, Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленій постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року № 337-VIII.

Отже, Верховною Радою України, як єдиним законодавчим органом державної влади, констатовано віднесення «ДНР» і «ЛНР» до терористичних організацій, а відповідних осіб, які забезпечують їх функціонування, як учасників терористичної організації.

Керівники терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР» за сприяння та координації представників влади РФ провели фіктивні референдуми про відокремлення Донецької і Луганської областей від України та проголошення їх незалежними «державами».

НЗФ терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР», іррегулярні збройні формування РФ та військовослужбовці ЗС РФ чинять збройний опір Україні у відновленні територіальної цілісності та забезпеченні правопорядку. При цьому, учасники політичного блоку вказаних терористичних організацій, за підтримки та сприяння представників влади РФ під виглядом органів державної влади, створили окупаційні адміністрації РФ, які забезпечують подальшу окупацію та здійснюють управління вказаними територіями на місцевому рівні.

З огляду на викладене, між державами РФ та Україна з 20 лютого 2014 року триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20 лютого 2014 року.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII визначено, що збройна агресія РФ розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів ЗС та інших силових відомств РФ, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності «ДНР» та «ЛНР», РФ чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань РФ, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони РФ , підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам РФ, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних НЗФ, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ, а також за допомогою окупаційної адміністрації РФ, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні РФ самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Всупереч вказаним вище нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ, діючи спільно з керівництвом так званих «ДНР», «ЛНР», а також іншими невстановленими на цей час досудовим розслідуванням представниками влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 9 грудня 1981 року № 36/103, від 6 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивні воєнні дії проти України.

Так, продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами РФ та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року РФ визнано «ДНР» та «ЛНР» незалежними державами.

22 лютого 2022 року Президент РФ, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання ЗС РФ за межами РФ, яке було задоволено.

Того ж дня, Президент РФ, «голови» так званих «ДНР» та «ЛНР», а також інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, реалізуючи спільний злочинний умисел, створили умови, організували та здійснили введення ЗС РФ на територію Луганської та Донецької областей України, контрольовану так званими «ДНР» та «ЛНР», з метою здійснення подальшої відкритої військової агресії проти України.

Починаючи з середини лютого 2022 року, на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей (частинах території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють загальний контроль), військовими комісаріатами самопроголошених республік розпочався набір учасників до НЗФ так званих «ДНР» і «ЛНР».

24 лютого 2022 року о 5 годині Президент РФ оголосив про рішення розпочати «спеціальну військову операцію» в Україні.

У подальшому близько 05 години ранку 24 лютого 2022 року ЗС РФ спільно з підрозділами НЗФ так званих «ДНР» і «ЛНР» здійснили інтенсивні ракетно-бомбові та артилерійські обстріли по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, перетнули державний кордон України на ділянках Чернігівської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької, Херсонської областей та АР Крим, вторглися на територію суверенної держави Україна, тобто розпочали відкритий міжнародний збройний конфлікт проти України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

У відкритій військовій агресії проти України широкомасштабно застосовувалися ЗС РФ із залученням НЗФ так званих «ДНР» та «ЛНР», які діяли на території окремих регіонів Донецької на Луганської областей України під загальним керівництвом військового командування РФ.

19 лютого 2022 року керівник так званої «ЛНР» ОСОБА_10 з метою збільшення чисельності особового складу НЗФ так званої «ЛНР» та приведення їх в повну бойову готовність, підписав указ № УГ-98/22 «Про оголошення мобілізації та застосування деяких заходів, спрямованих на забезпечення режиму військового стану, введеного на території Луганської народної Республіки», яким зобов`язав здійснити на всій території самопроголошеної республіки призов на військову службу громадян, які перебували в запасі.

Починаючи з середини лютого 2022 року (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) на тимчасово окупованій території Луганської області (частині території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють загальний контроль), військовими комісаріатами самопроголошеної республіки розпочався набір учасників до НЗФ так званої «ЛНР».

Одним з таких НЗФ, створених на території Луганської області, є так звана народна міліція Луганської народної Республіки» (далі - «НМ ЛНР»).

ОСОБА_5 , як громадянин України, який згідно із ст. 65 Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який, у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, умисно, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Зокрема, ОСОБА_5 , являючись громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах військового стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, вирішив прийняти участь у бойових діях на боці ворога (держави-агресора) - РФ, перейшовши на територію, контрольовану ворогом та в місце дислокації військ ЗС РФ з метою сприяння в спричиненні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

У подальшому, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що ЗС РФ, НЗФ так званих «ДНР» та «ЛНР» своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, розумів, що його призов та подальша служба в НЗФ так званої «ЛНР» передбачатиме участь в таких бойових діях.

Така обізнаність особи випливає з того, що «визнання» РФ так званих «ДНР» та «ЛНР» незалежними державами, здійснення РФ та так званими «ДНР, «ЛНР» спільних бойових дій проти України, оголошення загальної мобілізації на території самопроголошених республік, широко висвітлювалась в засобах масової інформації та на відкритих Інтернет-ресурсах.

Усвідомлюючи вищевказане, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 22 лютого 2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) добровільно прибув до «військового комісаріату» за адресою: АДРЕСА_1 (більш точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена), де власноручно написав заяву, що бажає бути добровільно мобілізованим та був включений до списків осіб, мобілізованих на військову службу до лав так званої «ЛНР».

Після чого ОСОБА_5 та інших мобілізованих перевезли до АДРЕСА_3 , в місце дислокації військової частини АДРЕСА_4 , шостого окремого мотострілкового козачого полку, де ОСОБА_5 отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які представились військовослужбовцями «ЛНР», військову форму зразка РФ та спорядження: штани, кітель, зимова куртка, берці, речовий мішок, каску та підсумки для магазинів до АК.

На протязі 3 діб ОСОБА_5 разом з іншими мобілізованими особами перебував на території вказаної військової частини. В цей період часу ОСОБА_5 було призначено на посаду стрільця 3 відділення 1 взводу 1 роти 2 батальйону 208 стрілкового полку народної міліції ЛНР (далі - НМ ЛНР).

25.02.2022, (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинну мету кримінального правопорушення, перебуваючи у складі зазначеного НЗФ за вказаною адресою, отримав зброю - автомат «АК-74» (серійний номер НОМЕР_1 ) та 4 магазини до нього.

При цьому, з метою забезпечення єдиноначальності, підпорядкованості і дисципліни, невстановленими досудовим розслідуванням особами було призначено керівний склад, які були безпосередніми керівниками ОСОБА_5 , а саме: командир взводу - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_11 ; заступник командира взводу - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_12 ; командир роти - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_13 з позивним « ОСОБА_14 »; заступник командира роти - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_15 з позивним « ОСОБА_16 »; командир батальйону - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_17 з позивним « ОСОБА_18 ».

В ніч з 25.02.2022 на 26.02.2022 ОСОБА_5 та інших військовослужбовців полку передислокували на автобусах та легкових автомобілях до переправи, що знаходилась неподалік смт. Трьохізбенка, Щастінського району, Луганської області, де в пішому порядку перейшли через переправу на р. Сіверський Донець, підрозділ ОСОБА_5 пішки висунувся до населеного пункту смт. Трьохізбенка.

Ввечері 26.02.2022 ОСОБА_5 разом з іншими військовослужбовцями увійшли до смт. Трьохізбенка, де їх розмістили у будівлі школи. В даному населеному пункті перебували орієнтовно протягом 4 діб, після чого підрозділу ОСОБА_5 надійшов наказ висунутися до смт. Новоайдар, Щастінського району, Луганської області.

01.03.2022 ОСОБА_5 в складі свого підрозділу увійшов до смт. Новоайдар, де їх розмістили у приміщенні місцевого будинку культури, де ОСОБА_5 та інші військові його підрозділу перебували на протязі 2 днів.

03.03.2022 ОСОБА_5 за наказом командирів, спільно зі своєю ротою висунувся АДРЕСА_5 , де розташувались в приміщенні місцевої школи. Там же ОСОБА_5 та інші військові отримали набої до «АК-74» в кількості 120 шт. В обов`язки на позиції була охорона периметру.

04.03.2022 взвод ОСОБА_5 передислокувалися до одного з приватних будинків в с. Варварівка, де вели спостереження за ділянкою поблизу місця дислокації підрозділу. До вказаного будинку приходили командири взводів на наради та доповідали інформацію про те, що відбувалося протягом дня, а також отримували завдання від вищого керівництва. Після таких нарад командири взводів доводили до особового складу роти що продовжується ведення чергувань та спостереження за місцевістю на предмет виявлення військовослужбовців ЗСУ. На вказаній позиції ОСОБА_5 перебував на протязі двох тижнів, орієнтовно до 18.03.2022.

18.03.2022, за наказом командира батальйону з позивним « ОСОБА_18 », ОСОБА_5 разом з іншими військовослужбовцями свого підрозділу висунулись в бік АДРЕСА_6 . Переміщувались колоною у складі роти на автобусі та на вантажному автомобілі «ГАЗ», на яких білим кольором була нанесена літера «Z». У вказаному населеному пункті розмістились повзводно, зайнявши покинуті приватні будинки та здійснювали спостереження за можливим пересування українських військ, використовуючи вже зроблені фортифікаційні споруди типу окоп. Крім підрозділу ОСОБА_5 в даному населеному пункті також дислокувався підрозділ 7 бригади «НМ ЛНР». На вказаній позиції ОСОБА_5 перебував на протязі двох місяців.

Приблизно в середині травня 2022 року ОСОБА_5 в складі своєї роти був передислокований до АДРЕСА_7 за допомогою військового автобусу з надписом «Z» білого кольору та транспортного засобу «УРАЛ». На вказаній позиції рота дислокувалась в окопах, в лісі, що знаходиться на околицях АДРЕСА_10. На вказаній позиції, ОСОБА_5 разом зі своїм підрозділом перебував орієнтовно протягом одного тижня.

Приблизно в кінці травня 2022 року ОСОБА_5 в складі своєї роти в пішому порядку був передислокований в напрямку м. Сєвєродонецьк, Луганської області. Місцем позиції був санаторій-профілакторій «Бурштин». На вказаній позиції ОСОБА_5 , разом з своєю ротою перебував близько двох тижнів, протягом яких ОСОБА_5 та інші військовослужбовці здійснювали чергування по території санаторію.

В червні 2022 року, ОСОБА_5 та військових роти передислокували до м. Сєвєродонецьк, Луганської області. Місцем дислокації став зруйнований готель « Мир », де здійснювали патрулювання навколо готелю.

У вказаний період часу ОСОБА_5 було призначено заступником командира 1 взводу 1 роти 2 батальйону 208 стрілкового полку «НМ ЛНР». В цей же час новим командиром взводу призначили - невстановлену на даний час особу на ім`я ОСОБА_19 з позивним « ОСОБА_20 ».

В липні 2022 року (більш точний час досудовим розлідуванням не встановлено) ОСОБА_5 та військовослужбовці передислокувалися до АДРЕСА_8 . В даному населеному пункту розмістилися у підвалі, неподалік церкви. На вказаній позиції завданням підрозділу була організація охорони та патрулювання даного населеного пункту, а також виявлення військовослужбовців ЗСУ, з метою прикриття артилерійських розрахунків БМ-21 «Град». На вказаній позиції, ОСОБА_5 разом зі своїм підрозділом перебував орієнтовно протягом місяця.

В серпні 2022 року (більш точний час досудовим розлідуванням не встановлено) ОСОБА_5 та інші військовослужбовці роти передислокувались на автобусах та військових автомобілях «УРАЛ» до АДРЕСА_9 , де розташувались у приватних будинках на околиці, внапрямку населеного пункту Первомайськ. Протягом всього періоду перебування у м. Попасна, ОСОБА_5 та інші військовослужбовці підрозділу очікували подальших вказівок від керівництва. За цей період часу змінився командир роти, ним стала невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_17 з позивним « ОСОБА_21 ». На вказаній позиції ОСОБА_5 разом зі своїм підрозділом перебував до 08.09.2022 року.

08.09.2022 ОСОБА_5 за наказом командирів, спільно зі своєю ротою висунувся АДРЕСА_7 , де розташувались в приватному будинку. Завданням ОСОБА_5 та інших військових була організація чергування та охорона підрозділу від військовослужбовців ЗС України так як позаду них знаходився підрозділ мінометної артилерії. На вказаній позиції ОСОБА_5 разом зі своїм підрозділом перебував до 13.09.2022 року.

Таким чином, у період з 22 лютого по 13 вересня 2022 ОСОБА_5 , перебуваючи в різних населених пунктах Луганської області, приймав участь в НЗФ «НМ ЛНР, вчиняв наступні дії:

- здійснював окупацію та охорону захоплених територій;

- виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців ЗС РФ та осіб з числа учасників НЗФ «НМ ЛНР», які були за званням чи посадою вище;

- облаштовував та укріплював блокпости в зазначених населених пунктах, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій;

- здійснював бойові чергування зі зброєю на блок-постах та на інших облаштованих бойових позиціях з метою виявлення фактів переміщення військовослужбовців та техніки Збройних Сил України та здійснення доповідей про це своїм командирам;

- приймав активну участь у візуальному спостереженні за повітряним простором з метою виявлення та знешкодження безпілотних літальних апаратів Збройних Сил України з наявної в нього автоматичної зброї;

- інші незаконні дії у складі НЗФ «НМ ЛНР».

ОСОБА_5 , як учасник НЗФ «НМ ЛНР», який діяв на боці держави-агресора у цьому міжнародному збройному конфлікті, у відповідності до п. п. 1, 2 ч. А, ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (ІІІ Женевська конвенція), ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів, від 08 червня 1977 року (Протокол І), п. 29 Глави 2 розділу I Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164, мав статус комбатанта та був зобов`язаний дотримуватись у своїх діях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами.

При цьому, ОСОБА_5 відкрито носив при собі вогнепальну зброю, був одягнений у військову форму зразка ЗС РФ із закріпленою на обох руках георгіївською стрічкою та наліпкою на правому плечі з літерою «Z», на лівому плечі наліпка прапору РФ, що характеризувало носія форми як причетного до складу ЗС РФ та НЗФ «НМ ЛНР».

Тобто, ОСОБА_5 , перебуваючи та діючи у складі НЗФ «НМ ЛНР», усвідомлюючи, що в умовах введеного на території України воєнного стану, триваючої відкритої військової агресії РФ проти України, здійснення її збройними силами спільно з НЗФ «ДНР», «ЛНР» інтенсивних ракетно-бомбових ударів та артилерійських обстрілів по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, окупації її територій, своїми умисними діями на боці РФ як держави-агресора приймав активну участь у військовій агресії проти України, тим самим вчинив державну зраду в формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, та діяв на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Крім того, встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 в період з 22 лютого по 14 березня 2022 року, перебуваючи на території Луганської області, приймав участь в діяльності НЗФ при наступних обставинах.

З 20 лютого 2014 року РФ розпочала збройну агресію проти суверенної, незалежної держави Україна, яка продовжується по теперішній час.

З квітня 2014 року на території Луганської області створена та діє до цього часу так звана «ЛНР», тобто стійке об`єднання невизначеної кількості осіб (більше п`яти), члени та структурні частини якого за попередньою змовою зорганізувалися для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Основною метою створення та діяльності так званої «ЛНР» є зміна меж території і державного кордону України, шляхом відокремлення Луганської області та її подальшого виходу із складу України в порушення порядку, встановленого ст. ст. 2, 73 Конституції України, з можливістю подальшого приєднання до РФ.

Для досягнення вказаної мети, учасники «ЛНР» здійснили захоплення адміністративних будівель, опорних пунктів силових структур, а згодом і інших господарчих та інфраструктурних об`єктів шляхом збройного протистояння правоохоронним органам і Збройним Силам України, фізичного знищення їх особового складу та матеріальних ресурсів, вчинення інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призвело до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.

Задля насильницької підтримки влади самопроголошеної «ЛНР» були створені НЗФ, які мали організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, за сприяння РФ були озброєні вогнепальною та вибуховою зброєю, а також тяжким військовим озброєнням та військовою технікою.

У подальшому члени так званої «ЛНР», під безпосереднім керівництвом на контролем невстановлених досудовим розслідуванням представників влади та ЗС РФ, із застосуванням артилерійських установок, систем реактивного залпового вогню, зенітно-ракетних комплексів, вогнепальної зброї, шляхом здійснення вибухів, підпалів та обстрілів, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людей, з метою зміни меж території та державного кордону України у порушення порядку, встановленого Конституцією України, здійснили збройне незаконне захоплення частини територій Луганської області.

19 лютого 2022 року керівник так званої «ЛНР» ОСОБА_10 з метою збільшення чисельності особового складу НЗФ так званої «ЛНР» та приведення їх в повну бойову готовність, підписав указ № УГ-98/22 «Про оголошення мобілізації та застосування деяких заходів, спрямованих на забезпечення режиму військового стану, введеного на території Луганської народної Республіки», яким зобов`язав здійснити на всій території самопроголошеної республіки призов на військову службу громадян, які перебували в запасі.

Починаючи з середини лютого 2022 року (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) на тимчасово окупованій території Луганської області (частині території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють загальний контроль), військовими комісаріатами самопроголошеної республіки розпочався набір учасників до НЗФ так званої «ЛНР».

Одним з таких НЗФ, створених на території Луганської області, є так звана народна міліція Луганської народної Республіки» (далі - «НМ ЛНР»).

Вказане НЗФ мало організаційну структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, дисципліну, визначений механізм вступу до підрозділу і порядок проходження в ньому служби. Учасники цього НЗФ проходили військову підготовку на тренувальних базах, які знаходились на території Луганської області, підконтрольній так званій «ЛНР», а також на території РФ; у своєму володінні мали та відкрито носили вогнепальну, холодну, вибухову та іншу зброю; постійно носили військову форму зразка ЗС РФ.

22 лютого 2022 року Президент РФ направив до Ради Федерації звернення про використання ЗС РФ за межами РФ, яке було задоволено. Того ж дня, Президент РФ, керівник так званої «ЛНР», а також інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, реалізуючи спільний злочинний умисел, створили умови, організували та здійснили введення ЗС РФ на територію Луганської області України, контрольовану так званою «ЛНР», з метою здійснення подальшої відкритої військової агресії проти України.

Громадянин України ОСОБА_5 достовірно знав, що ЗС РФ, НЗФ так званої «ЛНР», своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, розумів, що його призов та подальша служба в НЗФ так званої «ЛНР» передбачатиме участь в таких бойових діях. Така обізнаність особи випливає з того, що «визнання» 21 лютого 2022 року РФ самопроголошеної республіки «ЛНР», незалежною державою, здійснення РФ та так званою «ЛНР», спільних бойових дій проти України, оголошення загальної мобілізації на території самопроголошеної республіки, широко висвітлювалась в засобах масової інформації та на відкритих Інтернет-ресурсах.

Усвідомлюючи це, 22.02.2022 ОСОБА_5 , з метою вступу та участі в діяльності НЗФ «ЛНР», добровільно прибув до «військового комісаріату» за адресою: АДРЕСА_1 (більш точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена), де власноручно написав заяву, що бажає бути добровільно мобілізованим та був включений до списків осіб, мобілізованих на військову службу до лав так званої «ЛНР». Після чого ОСОБА_5 та інших мобілізованих перевезли до АДРЕСА_3 , в місце дислокації військової частини АДРЕСА_4 , шостого окремого мотострілкового козачого полку, де ОСОБА_5 отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які представились військовослужбовцями «ЛНР», військову форму зразка РФ та спорядження: штани, кітель, зимова куртка, берці, речовий мішок, каску та підсумки для магазинів до АК.

На протязі 3 діб ОСОБА_5 разом з іншими мобілізованими особами перебував на території вказаної військової частини. В цей період часу ОСОБА_5 було призначено на посаду стрільця 3 відділення 1 взводу 1 роти 2 батальйону 208 стрілкового полку народної міліції ЛНР (далі - НМ ЛНР).

25.02.2022, (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинну мету кримінального правопорушення, перебуваючи у складі зазначеного НЗФ за вказаною адресою, отримав зброю - автомат «АК-74» (серійний номер НОМЕР_1 ) та 4 магазини до нього.

При цьому, з метою забезпечення єдиноначальності, підпорядкованості і дисципліни, невстановленими досудовим розслідуванням особами було призначено керівний склад, які були безпосередніми керівниками ОСОБА_5 , а саме: командир взводу - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_11 ; заступник командира взводу - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_12 ; командир роти - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_13 з позивним « ОСОБА_14 »; заступник командира роти - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_15 з позивним « ОСОБА_16 »; командир батальйону - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_17 з позивним « ОСОБА_18 ».

В ніч з 25.02.2022 на 26.02.2022 ОСОБА_5 та інших військовослужбовців полку передислокували на автобусах та легкових автомобілях до переправи, що знаходилась неподалік смт. Трьохізбенка, Щастінського району, Луганської області, де в пішому порядку перейшли через переправу на р. Сіверський Донець, підрозділ ОСОБА_5 пішки висунувся до населеного пункту смт. Трьохізбенка.

Ввечері 26.02.2022 ОСОБА_5 разом з іншими військовослужбовцями увійшли до смт. Трьохізбенка, де їх розмістили у будівлі школи. В даному населеному пункті перебували орієнтовно протягом 4 діб, після чого підрозділу ОСОБА_5 надійшов наказ висунутися до смт. Новоайдар, Щастінського району, Луганської області.

01.03.2022 ОСОБА_5 в складі свого підрозділу увійшов до смт. Новоайдар, де їх розмістили у приміщенні місцевого будинку культури, де ОСОБА_5 та інші військові його підрозділу перебували на протязі 2 днів.

03.03.2022 ОСОБА_5 за наказом командирів, спільно зі своєю ротою висунувся АДРЕСА_5 , де розташувались в приміщенні місцевої школи. Там же ОСОБА_5 та інші військові отримали набої до «АК-74» в кількості 120 шт. В обов`язки на позиції була охорона периметру.

04.03.2022 взвод ОСОБА_5 передислокувалися до одного з приватних будинків в с. Варварівка, де вели спостереження за ділянкою поблизу місця дислокації підрозділу. До вказаного будинку приходили командири взводів на наради та доповідали інформацію про те, що відбувалося протягом дня, а також отримували завдання від вищого керівництва. Після таких нарад командири взводів доводили до особового складу роти що продовжується ведення чергувань та спостереження за місцевістю на предмет виявлення військовослужбовців ЗСУ. На вказаній позиції ОСОБА_5 перебував на протязі двох тижнів, орієнтовно до 18.03.2022.

18.03.2022, за наказом командира батальйону з позивним « ОСОБА_18 », ОСОБА_5 разом з іншими військовослужбовцями свого підрозділу висунулись в бік АДРЕСА_6 . Переміщувались колоною у складі роти на автобусі та на вантажному автомобілі «ГАЗ», на яких білим кольором була нанесена літера «Z». У вказаному населеному пункті розмістились повзводно, зайнявши покинуті приватні будинки та здійснювали спостереження за можливим пересування українських військ, використовуючи вже зроблені фортифікаційні споруди типу окоп. Крім підрозділу ОСОБА_5 в даному населеному пункті також дислокувався підрозділ 7 бригади «НМ ЛНР». На вказаній позиції ОСОБА_5 перебував на протязі двох місяців.

Приблизно в середині травня 2022 року ОСОБА_5 в складі своєї роти був передислокований до АДРЕСА_7 за допомогою військового автобусу з надписом «Z» білого кольору та транспортного засобу «УРАЛ». На вказаній позиції рота дислокувалась в окопах, в лісі, що знаходиться на околицях АДРЕСА_10. На вказаній позиції, ОСОБА_5 разом зі своїм підрозділом перебував орієнтовно протягом одного тижня.

Приблизно в кінці травня 2022 року ОСОБА_5 в складі своєї роти в пішому порядку був передислокований в напрямку м. Сєвєродонецьк, Луганської області. Місцем позиції був санаторій-профілакторій «Бурштин». На вказаній позиції ОСОБА_5 , разом з своєю ротою перебував близько двох тижнів, протягом яких ОСОБА_5 та інші військовослужбовці здійснювали чергування по території санаторію.

В червні 2022 року, ОСОБА_5 та військових роти передислокували до м. Сєвєродонецьк, Луганської області. Місцем дислокації став зруйнований готель « Мир », де здійснювали патрулювання навколо готелю.

У вказаний період часу ОСОБА_5 було призначено заступником командира 1 взводу 1 роти 2 батальйону 208 стрілкового полку «НМ ЛНР». В цей же час новим командиром взводу призначили - невстановлену на даний час особу на ім`я ОСОБА_19 з позивним « ОСОБА_20 ».

В липні 2022 року (більш точний час досудовим розлідуванням не встановлено) ОСОБА_5 та військовослужбовці передислокувалися до АДРЕСА_8 . В даному населеному пункту розмістилися у підвалі, неподалік церкви. На вказаній позиції завданням підрозділу була організація охорони та патрулювання даного населеного пункту, а також виявлення військовослужбовців ЗСУ, з метою прикриття артилерійських розрахунків БМ-21 «Град». На вказаній позиції, ОСОБА_5 разом зі своїм підрозділом перебував орієнтовно протягом місяця.

В серпні 2022 року (більш точний час досудовим розлідуванням не встановлено) ОСОБА_5 та інші військовослужбовці роти передислокувались на автобусах та військових автомобілях «УРАЛ» до АДРЕСА_9 , де розташувались у приватних будинках на околиці, в напрямку населеного пункту Первомайськ. Протягом всього періоду перебування у м. Попасна, ОСОБА_5 та інші військовослужбовці підрозділу очікували подальших вказівок від керівництва. За цей період часу змінився командир роти, ним стала невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_17 з позивним « ОСОБА_21 ». На вказаній позиції ОСОБА_5 разом зі своїм підрозділом перебував до 08.09.2022 року.

08.09.2022 ОСОБА_5 за наказом командирів, спільно зі своєю ротою висунувся АДРЕСА_7 , де розташувались в приватному будинку. Завданням ОСОБА_5 та інших військових була організація чергування та охорона підрозділу від військовослужбовців ЗС України так як позаду них знаходився підрозділ мінометної артилерії. На вказаній позиції ОСОБА_5 разом зі своїм підрозділом перебував до 13.09.2022 року.

Таким чином, у період з 22 лютого по 14 березня 2022 ОСОБА_5 , перебуваючи в різних населених пунктах Луганської області, приймав участь в НЗФ «НМ ЛНР, вчиняв наступні дії:

- здійснював окупацію та охорону захоплених територій;

- виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців ЗС РФ та осіб з числа учасників НЗФ «НМ ЛНР», які були за званням чи посадою вище;

- облаштовував та укріплював блокпости в зазначених населенних пунктах, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій;

- здійснював бойові чергування зі зброєю на блок - постах та на інших облаштованих бойових позиціях з метою виявлення фактів переміщення військовослужбовців та техніки Збройних Сил України та здійснення доповідей про це своїм командирам;

- приймав активну участь у візуальному спостереженні за повітряним простором з метою виявлення та знешкодження безпілотних літальних апаратів Збройних Сил України з наявної в нього автоматичної зброї;

- інші незаконні дії у складі НЗФ «НМ ЛНР».

ОСОБА_5 , як учасник НЗФ «НМ ЛНР», який діяв на боці держави-агресора у цьому міжнародному збройному конфлікті, у відповідності до п. п. 1, 2 ч. А, ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (ІІІ Женевська конвенція), ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів, від 08 червня 1977 року (Протокол І), п. 29 Глави 2 розділу I Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164, мав статус комбатанта та був зобов`язаний дотримуватись у своїх діях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами.

При цьому, ОСОБА_5 відкрито носив при собі вогнепальну зброю, був одягнений у військову форму зразка ЗС РФ із закріпленою на обох руках георгіївською стрічкою та наліпкою на правому плечі з літерою «Z», на лівому плечі наліпка прапору РФ, що характеризувало носія форми як причетного до складу ЗС РФ та НЗФ «НМ ЛНР».

Тобто, ОСОБА_5 , діючи умисно, в період з 22 лютого по 14 березня 2022 року на території Донецької області приймав участь у діяльності НЗФ «НМ ЛНР».

Крім того, встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 в період з 15 березня по 13 вересня 2022 року, перебуваючи на території Луганської області, приймав добровільну участь у незаконному збройному формуванні, створеному на тимчасово окупованій території (далі - НЗФ, створеному на ТОТ), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України, при наступних обставинах.

З 20 лютого 2014 року РФ розпочала збройну агресію проти суверенної, незалежної держави Україна, яка продовжується по теперішній час.

З квітня 2014 року на ТОТ Луганської області створена та діє до цього часу так звана «ЛНР», в якій створені НЗФ, які мали організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною та вибуховою зброєю, а також тяжким військовим озброєнням та військовою технікою.

Члени так званої «ЛНР», під безпосереднім керівництвом на контролем невстановлених досудовим розслідуванням представників влади та ЗС РФ, із застосуванням артилерійських установок, систем реактивного залпового вогню, зенітно-ракетних комплексів, вогнепальної зброї, шляхом здійснення вибухів, підпалів та обстрілів, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людей, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, здійснили незаконне збройне захоплення та окупацію частини території Луганської області.

Згідно п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207?VII тимчасово окупована РФ територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України від 15 квітня 2014 року №1207?VII датою початку окупації території України, що входить до складу Луганської області, є 07 квітня 2014 року.

Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Зокрема, Указом Президента України від 07 лютого 2019 року №32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» визначено перелік тимчасово окупованих територій Луганської області до якої зокрема відноситься м. Алчевськ Луганської області та інші.

Станом на лютий 2022 року вказані в даному Указі населені пункти Луганської області залишались тимчасово окупованими територіями України.

19 лютого 2022 року керівник так званої «ЛНР» ОСОБА_10 з метою збільшення чисельності особового складу НЗФ так званої «ЛНР» та приведення їх в повну бойову готовність, підписав указ № УГ-98/22 «Про оголошення мобілізації та застосування деяких заходів, спрямованих на забезпечення режиму військового стану, введеного на території Луганської народної Республіки», яким зобов`язав здійснити на всій території самопроголошеної республіки призов на військову службу громадян, які перебували в запасі.

Починаючи з середини лютого 2022 року (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) на тимчасово окупованій території Луганської області (частині території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють загальний контроль), військовими комісаріатами самопроголошеної республіки розпочався набір учасників до НЗФ так званої «ЛНР».

24 лютого 2022 року близько 05 години ранку ЗС РФ спільно з підрозділами НЗФ так званої «ЛНР», створених на ТОТ, здійснили інтенсивні ракетно-бомбові та артилерійські обстріли по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, незаконно перетнули державний кордон України на ділянках Чернігівської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької і Херсонської областей, та вторглися на територію суверенної держави Україна, тобто розпочали відкритий міжнародний збройний конфлікт між РФ (держава-агресор) та Україною. У відкритій військовій агресії РФ проти України широкомасштабно застосовувалися ЗС РФ із залученням НЗФ так званої «ЛНР» під загальним керівництвом військового командування РФ.

У цей же день, у зв`язку з відкритою військовою агресією РФ проти України Указом Президента України ОСОБА_22 від 24 березня 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

У подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Одним з таких НЗФ, створених на ТОТ Луганської області наприкінці лютого 2022 року (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені), є так звана «НМ ЛНР».

Вказане НЗФ, створене на ТОТ, мало організаційну структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, дисципліну, визначений механізм вступу до підрозділу і порядок проходження в ньому служби. Учасники цього НЗФ проходили військову підготовку на тренувальних базах, які знаходились на території Луганської області, підконтрольній так званій «ЛНР», а також на території РФ; у своєму володінні мали та відкрито носили вогнепальну, холодну, вибухову та іншу зброю; постійно носили військову форму зразка ЗС РФ.

Громадянин України ОСОБА_5 достовірно знав, що ЗС РФ та НЗФ, створені на ТОТ, так званої «ЛНР», своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на території України, розумів, що його призов та подальша служба в НЗФ так званої «ЛНР», створеному на ТОТ, передбачатиме участь в таких бойових діях. Така обізнаність ОСОБА_5 випливає з того, що «визнання» 21 лютого 2022 року РФ самопроголошеної республіки «ЛНР» незалежною державою, здійснення РФ та так званою «ЛНР» спільних бойових дій проти України, оголошення загальної мобілізації на території самопроголошеної республіки, широко висвітлювалась в засобах масової інформації та на відкритих Інтернет - ресурсах.

Усвідомлюючи це, 22.02.2022 ОСОБА_5 , з метою вступу та участі в діяльності НЗФ «ЛНР», створеного на ТОТ, добровільно прибув до «військового комісаріату» за адресою: АДРЕСА_1 (більш точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена), де власноручно написав заяву, що бажає бути добровільно мобілізованим та був включений до списків осіб, мобілізованих на військову службу до лав так званої «ЛНР».

Після чого ОСОБА_5 та інших мобілізованих перевезли до АДРЕСА_3 , в місце дислокації військової частини АДРЕСА_4 , шостого окремого мотострілкового козачого полку, де ОСОБА_5 отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які представились військовослужбовцями «ЛНР», військову форму зразка РФ та спорядження: штани, кітель, зимова куртка, берці, речовий мішок, каску та підсумки для магазинів до АК.

На протязі 3 діб ОСОБА_5 разом з іншими мобілізованими особами перебував на території вказаної військової частини. В цей період часу ОСОБА_5 було призначено на посаду стрільця 3 відділення 1 взводу 1 роти 2 батальйону 208 стрілкового полку народної міліції ЛНР (далі - НМ ЛНР).

25.02.2022, (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинну мету кримінального правопорушення, перебуваючи у складі зазначеного НЗФ за вказаною адресою, отримав зброю - автомат «АК-74» (серійний номер НОМЕР_1 ) та 4 магазини до нього.

При цьому, з метою забезпечення єдиноначальності, підпорядкованості і дисципліни, невстановленими досудовим розслідуванням особами було призначено керівний склад, які були безпосередніми керівниками ОСОБА_5 , а саме: командир взводу - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_11 ; заступник командира взводу - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_12 ; командир роти - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_13 з позивним « ОСОБА_14 »; заступник командира роти - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_15 з позивним « ОСОБА_16 »; командир батальйону - невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_17 з позивним « ОСОБА_18 ».

В ніч з 25.02.2022 на 26.02.2022 ОСОБА_5 та інших військовослужбовців полку передислокували на автобусах та легкових автомобілях до переправи, що знаходилась неподалік смт. Трьохізбенка, Щастінського району, Луганської області, де в пішому порядку перейшли через переправу на р. Сіверський Донець, підрозділ ОСОБА_5 пішки висунувся до населеного пункту смт. Трьохізбенка.

Ввечері 26.02.2022 ОСОБА_5 разом з іншими військовослужбовцями увійшли до смт. Трьохізбенка, де їх розмістили у будівлі школи. В даному населеному пункті перебували орієнтовно протягом 4 діб, після чого підрозділу ОСОБА_5 надійшов наказ висунутися до смт. Новоайдар, Щастінського району, Луганської області.

01.03.2022 ОСОБА_5 в складі свого підрозділу увійшов до смт. Новоайдар, де їх розмістили у приміщенні місцевого будинку культури, де ОСОБА_5 та інші військові його підрозділу перебували на протязі 2 днів.

03.03.2022 ОСОБА_5 за наказом командирів, спільно зі своєю ротою висунувся АДРЕСА_5 , де розташувались в приміщенні місцевої школи. Там же ОСОБА_5 та інші військові отримали набої до «АК-74» в кількості 120 шт. В обов`язки на позиції була охорона периметру.

04.03.2022 взвод ОСОБА_5 передислокувалися до одного з приватних будинків в с. Варварівка, де вели спостереження за ділянкою поблизу місця дислокації підрозділу. До вказаного будинку приходили командири взводів на наради та доповідали інформацію про те, що відбувалося протягом дня, а також отримували завдання від вищого керівництва. Після таких нарад командири взводів доводили до особового складу роти що продовжується ведення чергувань та спостереження за місцевістю на предмет виявлення військовослужбовців ЗСУ. На вказаній позиції ОСОБА_5 перебував на протязі двох тижнів, орієнтовно до 18.03.2022.

18.03.2022, за наказом командира батальйону з позивним « ОСОБА_18 », ОСОБА_5 разом з іншими військовослужбовцями свого підрозділу висунулись в бік АДРЕСА_6 . Переміщувались колоною у складі роти на автобусі та на вантажному автомобілі «ГАЗ», на яких білим кольором була нанесена літера «Z». У вказаному населеному пункті розмістились повзводно, зайнявши покинуті приватні будинки та здійснювали спостереження за можливим пересування українських військ, використовуючи вже зроблені фортифікаційні споруди типу окоп. Крім підрозділу ОСОБА_5 в даному населеному пункті також дислокувався підрозділ 7 бригади «НМ ЛНР». На вказаній позиції ОСОБА_5 перебував на протязі двох місяців.

Приблизно в середині травня 2022 року ОСОБА_5 в складі своєї роти був передислокований до АДРЕСА_7 за допомогою військового автобусу з надписом «Z» білого кольору та транспортного засобу «УРАЛ». На вказаній позиції рота дислокувалась в окопах, в лісі, що знаходиться на околицях АДРЕСА_10. На вказаній позиції, ОСОБА_5 разом зі своїм підрозділом перебував орієнтовно протягом одного тижня.

Приблизно в кінці травня 2022 року ОСОБА_5 в складі своєї роти в пішому порядку був передислокований в напрямку м. Сєвєродонецьк, Луганської області. Місцем позиції був санаторій-профілакторій «Бурштин». На вказаній позиції ОСОБА_5 , разом з своєю ротою перебував близько двох тижнів, протягом яких ОСОБА_5 та інші військовослужбовці здійснювали чергування по території санаторію.

В червні 2022 року, ОСОБА_5 та військових роти передислокували до м. Сєвєродонецьк, Луганської області. Місцем дислокації став зруйнований готель « Мир », де здійснювали патрулювання навколо готелю.

У вказаний період часу ОСОБА_5 було призначено заступником командира 1 взводу 1 роти 2 батальйону 208 стрілкового полку «НМ ЛНР». В цей же час новим командиром взводу призначили - невстановлену на даний час особу на ім`я ОСОБА_19 з позивним « ОСОБА_20 ».

В липні 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 та військовослужбовці передислокувалися до АДРЕСА_8 . В даному населеному пункту розмістилися у підвалі, неподалік церкви. На вказаній позиції завданням підрозділу була організація охорони та патрулювання даного населеного пункту, а також виявлення військовослужбовців ЗСУ, з метою прикриття артилерійських розрахунків БМ-21 «Град». На вказаній позиції, ОСОБА_5 разом зі своїм підрозділом перебував орієнтовно протягом місяця.

В серпні 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 та інші військовослужбовці роти передислокувались на автобусах та військових автомобілях «УРАЛ» до АДРЕСА_9 , де розташувались у приватних будинках на околиці, в напрямку населеного пункту Первомайськ. Протягом всього періоду перебування у м. Попасна, ОСОБА_5 та інші військовослужбовці підрозділу очікували подальших вказівок від керівництва. За цей період часу змінився командир роти, ним стала невстановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_17 з позивним « ОСОБА_21 ». На вказаній позиції ОСОБА_5 разом зі своїм підрозділом перебував до 08.09.2022 року.

08.09.2022 ОСОБА_5 за наказом командирів, спільно зі своєю ротою висунувся АДРЕСА_7 , де розташувались в приватному будинку. Завданням ОСОБА_5 та інших військових була організація чергування та охорона підрозділу від військовослужбовців ЗС України так як позаду них знаходився підрозділ мінометної артилерії. На вказаній позиції ОСОБА_5 разом зі своїм підрозділом перебував до 13.09.2022 року.

Таким чином, у період з 15 березня по 13 вересня 2022 ОСОБА_5 , перебуваючи в різних населених пунктах ТОТ Луганської області, приймав участь в НЗФ «НМ ЛНР, вчиняв наступні дії:

- здійснював окупацію та охорону захоплених територій;

- виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців ЗС РФ та осіб з числа учасників НЗФ «НМ ЛНР», які були за званням чи посадою вище;

- облаштовував та укріплював блокпости в зазначених населенних пунктах, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій;

- здійснював бойові чергування зі зброєю на блок - постах та на інших облаштованих бойових позиціях з метою виявлення фактів переміщення військовослужбовців та техніки Збройних Сил України та здійснення доповідей про це своїм командирам;

- приймав активну участь у візуальному спостереженні за повітряним простором з метою виявлення та знешкодження безпілотних літальних апаратів Збройних Сил України з наявної в нього автоматичної зброї;

- інші незаконні дії у складі НЗФ «НМ ЛНР».

ОСОБА_5 , як учасник НЗФ «НМ ЛНР», створеній на ТОТ, який діяв на боці держави-агресора у цьому міжнародному збройному конфлікті, у відповідності до п. п. 1, 2 ч. А, ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (ІІІ Женевська конвенція), ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів, від 08 червня 1977 року (Протокол І), п. 29 Глави 2 розділу I Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164, мав статус комбатанта та був зобов`язаний дотримуватись у своїх діях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами.

При цьому, ОСОБА_5 відкрито носив при собі вогнепальну зброю, був одягнений у військову форму зразка ЗС РФ із закріпленою на обох руках георгіївською стрічкою та наліпкою на правому плечі з літерою «Z», на лівому плечі наліпка прапору РФ, що характеризувало носія форми як причетного до складу ЗС РФ та НЗФ «НМ ЛНР».

Тобто, в період з 15 березня по 13 вересня 2022 року громадянин України ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи на території Луганської області, приймав добровільну участь в НЗФ, створеному на ТОТ, «НМ ЛНР».

Застосовані судом правові процедури.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 20.01.2023 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.111, ч.7 ст.111-1, ч.2 ст.260 КК України, а ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2023 року було задоволено клопотання прокурора на здійснення спеціального судового провадження та призначено у даному кримінальному провадженні спеціальне судове провадження (т.1 а.пр. 127-130, т.3.а.пр. 185-190).

Оскільки судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia) (т. 1, а. пр. 41, 63, 70, 78, 82-83, 86-87, 91-93, 96, 101-102,165, 166-170, 172, 175-176, 181, 184, 185-186), останній показань суду не надавав, при цьому заяв, протестів та клопотань на адресу суду також не подавав.

Дане кримінальне провадження здійснювалось з обов`язковою участю захисника, яка реально була забезпечена державою - суд реагував на випадки неналежного виконання адвокатом своїх професійних обов`язків, здійснюючи у такій спосіб всі можливі дії з тим, що наданий державою захист не був формальним (т. 1 а. 60-62, т.3. а. пр. 25-30).

Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_5 до слідчого (прокурора) (т. 2 а.пр, 22-23, ), направлених йому повідомлень з приводу його прав та обов`язків, оголошеної підозри (т. 2 а.пр.110-111, т. 3 а. пр. 16, 17, 18-19), свідчить про те, що він мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самим захисника; в) бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безплатно. Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Натомість, ОСОБА_5 скористався своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України та з боку останнього.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Доводи сторони захисту про те, що процедура спеціального судового провадження була розпочата безпідставно, суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на процесуальному законі.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 який повинен знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою він не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна.

Ухилення обвинуваченого від правосуддя суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Позиція сторони захисту.

Захисник обвинуваченого здійснювала активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого: приймала участь у дослідженні доказів, звертала увагу суду на роль обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, виступала у дебатах.

Захисник не мала можливості зв`язатися з обвинуваченим ОСОБА_5 і з`ясувати в нього правову позицію щодо висунутого обвинувачення та просить його виправдати.

Фактичні обставини, які суд визнає загально відомими і такими, що не потребуються доказування в межах даного провадження.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація (далі - РФ) та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить Визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1 - 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

-застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

-бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є РФ.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, що укладений між державами СНД, серед яких є Україна та РФ, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів один одного та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їхню непорушність, а також вирішувати усі суперечки, що виникають з питань кордонів і територій, тільки мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо такі виникнуть, не встановлювати з ними політичних, економічних та інших зв`язків, не допускати використання ними територій і комунікацій держав-учасниць Співдружності, не надавати їм економічної, фінансової, військової та іншої допомоги.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та РФ уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом РФ від 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2 - 3 зазначеного Договору, РФ зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та РФ про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований РФ 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1 - 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Вказані та інші аналогічні за оцінками вказаних подій резолюції Генеральної Асамблеї ООН, Закон України №1207-VII, постанови Верховної Ради України є нормативно-правовими актами, що становлять частину законодавства України, на підставі якого суд приймає рішення у справі.

Судом в інтересах даного кримінального провадження ретельно досліджені подані стороною обвинувачення докази з тим, щоб дослідити зв`язок між цими подіями та діями обвинуваченого безпосередньо в контексті висунутого йому обвинувачення.

Крім того, колегія суддів, безпосередньо дослідивши подані стороною обвинувачення докази, в ході судового розгляду кримінального провадження також встановила наступне:

ОСОБА_5 є громадянином України та на час дій, які ставляться йому у провину, згідно із ст. 65 Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який, у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, умисно, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Згідно рапортів Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України, Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, у яких містяться відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1, ч.2 ст.260 КК України ( т.2. а.пр.4, 25, 28);

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №00001493 від 25.10.2022 року, в яких внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень особами, зокрема гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( т.2, а.пр. 1-3, 15, 39-41, т.3, а. пр. 60-61, 74-76, 81-83, 94-96, 101-105);

Згідно повідомленнями Департаментуконтррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України № 30/5/1-5219 від 14.10.2022 року про вчинення кримінальних правопорушень громадянами України державної зради у формі переходу на бік ворога в умовах воєнного стану та подальшої участі у діяльності не передбаченого Законом збройного формування громадянами України і російської федерації в період з 19 лютого 2022 року ( т.2, а.пр. 5-6, 26-27);

Згідно інформації Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України № 30/5/1-55513 від 28.10.2022 року щодо відомостей добровільної участі в незаконних збройних чи воєнізованих формуваннях, створених на тимчасово окупованій території України громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була припинена 13 вересня 2022 року військовослужбовцями Збройних Сил України поблизу населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області ( т.2 а.пр. 22-23);

Заяви ОСОБА_5 про те, що він народився на території України та постійно проживав на території України, у зв`язку з чим, володіє українською мовою в повному об`ємі необхідному для спілкування та читання і проведення з ним процесуальних дій українською мовою (т.2 а.пр. 42);

Згідно протоколу добровільної видачі та огляду своєї військової форми - військового костюму (брюки, кітель) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 28.10.2022 року та додатком до протоколу добровільної видачі та огляду від.28.10.2022 року військової форми ( т.2, а.пр. 43-44, 45-46);

Згідно постанови про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження ( військового одягу ОСОБА_5 ) т.2 а.пр. 47);

Інформації Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України № 30/5/1-6353 від 06.12.2022 року та №30/5/1-6019 від 21.11 2022 року згідно якої за підозрюваним ОСОБА_5 автотранспортні засоби та будь-яке нерухоме майно не зареєстровано ( т.2 а.пр.48, 49);

Згідно інформації центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації цетрального міжрегіонального управління юстиції ( м. Київ) Міністерства юстиції України від 28.10.2022 року за № 30930/4.1-22 щодо актів актових записів цивільного стану відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів цивільного стану не виявлено, одночасно виявлено за допомогою реєстрів актів цивільного стану громадян, актових записів цивільного стану, складених відділами державної реєстрації актів цивільного стану на тимчасово непідконтрольній території України за №1400 про народження ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений 07.12.1991 року відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, батьками якого вказано ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Графа «громадянство» не заповнена, №7 про зміні імені Аксінте ( прізвище після реєстрації зміни ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений 19.02.2008 року віділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області. Графі « громадянство» не заповнена ( т.2 а.пр. 127-131);

Згідно особової справи заарештованого та довідки про особу ОСОБА_5 , 1991 року народження, який значиться як військовополонений, якого захоплено в полон як військовослужбовця НМ ЛНР в ході бойових дій з підрозділами збройних сил Російської федерації 13.09.2022 року, який був заступником командира взводу 1 роти 2 батальйону 208 стрілецького полку НМ ЛНР, військове звання «солдат» та добровільну його згоду на обмін для передачі його в Російську федерацію з метою обміну на військовополоненого громадянина України, який знаходиться у полоні Російської Федерації ( т.2. а.пр. 134-148, 157);

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.11.2022 року з долученими фотознімками до нього, довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_27 у присутності двох понятих провів пред`являння осіб для впізнання. В ході слідчої дії свідок ОСОБА_28 повідомив, що зможе впізнати на фотознімку під № 1 особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 (а.п.1-3, том 3);

Згідно ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 01.11.2022 року відносно ОСОБА_5 під час судового засідання за участю підозрюваного ОСОБА_5 щодо якого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави, а 02.11.2022 року скасовано щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою та звільнено з під варти у зв`язку з прийняттям уповноваженим органом рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого ( т.2 а.пр.208-211, 230-232);

Згідно рапорту старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_27 від 16.12.2022 року встановити місцезнаходження Жукова не надалось можливим ( а.пр. 107, т.3);

Також встановлено, що 16.12.2022 року ОСОБА_5 був оголошений у розшук згідно постанови старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України В. Когутка.(т.3, а.пр. 108-109);

22 грудня 2022 року досудове розслідування відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111, ч.2 ст.260, ч.7 ст.111-1 КК України було зупинено ( т.3 а.пр. 148-149);

Згідно повідомлення Обєднаного центру було реалізовано рішення Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, за результатами якого ОСОБА_5 , 24.11.1991 року було передано державі агресору 03.11.2022 року ( т.3, а.пр. 154);

19.01.2023 року відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001493 від 25.10. 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.260, ч.7 ст.111-1 КК України ( т.3, а.пр. 155-156);

Розглянувши дане кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає надані докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень.

Таким чином колегія суддів вважає кваліфікацію злочинних дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 111, ч.7 ст. 111-1, ч.2 ст.260 КК України суд вважає вірною, а тому його дії колегія суддів суд вважає слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 111 КК України - вчинення державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, за ч.7 ст. 111-1 КК України - добровільна участь громадянина України в незаконному збройному формуванні, створеному на тимчасово окупованій території та за ч.2 ст.260 КК України - участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання колегія суддів згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно із ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими, його ставлення до вчиненого, а також дані про його особу, який раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочинів з використання умов воєнного стану.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, колегія суддів суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 260 КК України в межах санкцій вказаних частини ст. 111, ст. 111-1, ст. 260 КК України, а саме: у виді позбавлення волі на максимальний строк з конфіскацією всього майна, яке є у його власності, та з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, чи пов"язаних з наданням публічних послуг, остаточно призначивши йому покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, а саме: шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на переконання колегій суддів, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 323, ст. ст. 368, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України КПК України, ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 260 КК України, за якими призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна, яке є у його власності;

- за ч. 7 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією всього майна, яке є у його власності, та з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи пов`язаних з наданням публічних послуг на строк 15 (п"ятнадцять) років.

- за ч. 2 ст. 260 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією всього майна, яке є у його власності.

Згідно з ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна, яке є у його власності, та з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обраховувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме - 01.11.2022 року.

Речові докази: військову форму (одяг), яка вилучена у ОСОБА_5 , - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3