КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

04 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження№ 0000079, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 січня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2024 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с/з ОстровськеКамишинського району Кустанайської області, Республіки Казахстан, громадянина України, пенсіонера, офіційно працевлаштованого, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта та речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.

За встановлених судом першої інстанції обставин, ОСОБА_6 14 грудня 2021 року, близько 10 години 25 хвилин, вийшов з житлового будинку АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_8 , який знаходився поруч з вантажним автомобілем на подвір`ї, та почав висловлювати в бік останнього претензії щодо спроби висипу з вантажного автомобіля піску. У цей час у ОСОБА_6 на ґрунті довготривалих неприязних відносин виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8

14 грудня 2021 року, близько 10 години ЗО хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з мотивів неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, схопивши ОСОБА_8 за капюшон куртки, наніс декілька ударів правою рукою в область лівої ділянки голови ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_6 продовжуючи тримати ОСОБА_8 за капюшон куртки, наніс йому один удар правою рукою в шию та один удар правою рукою в ліве плече.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинено умисні дії, які полягають в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2024 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Крім того, просить повторно дослідити всі обставини, встановлені під час кримінального провадження вказані в оскаржуваному вироку суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі, виключно версії сторони обвинувачення, враховуючи лише ті докази, що підтверджують цю позицію. При цьому, версія сторони захисту про те, що ОСОБА_6 діяв в межах необхідної оборони ні слідством, ні судом належним чином не перевірялися, не зважаючи на доводи сторони захисту. В судовому засіданні ОСОБА_6 повідомляв, що дійсно міг заподіяти незначні тілесні ушкодження потерпілому в результаті штовханини і сіпання за одяг, однак його спровокував сам потерпілий. Зважаючи на те, що ОСОБА_8 намагався завдати шкоди майну ОСОБА_6 шляхом висипання піску у дворі його будинку, а потім здійснив напад на ОСОБА_6 схопивши його за зовнішній одяг та намагаючись у такийспосіб повалити його на землю, ОСОБА_6 у відповідності до ст. 27 Конституції України та ст. 36 КК України мав законне право на необхідну оборону, як він реально реалізував заподіявши ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження. Дії ОСОБА_6 не вийшли за межі необхідної оборони, адже у нього були достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 , якщо його не зупинити мав реальну можливість та бажання заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

Крім того, на думку сторони захисту, суд першої інстанції не взяв до уваги та надав неправильну оцінку доказам, які могли істотно вплинути на його висновки. Зокрема, основним доказом на переконання захисту є відеозапис з камери відеоспостереження, на якому зафіксовано обставини даного кримінального правопорушення, який було досліджено в судовому засіданні суду першої інстанції. На відео чітко видно, що саме ОСОБА_8 першим схопив ОСОБА_6 за одяг та потягнув в бік. При цьому, ОСОБА_8 має більшу вагу, а ніж ОСОБА_6 та на початку фізичного протистояння ОСОБА_8 мав перевагу і він дійсно зрушив ОСОБА_6 з місця, хоча повалити на землю не зміг. Також суд першої інстанції не надав належну оцінку показанням свідка ОСОБА_9 , поклав в основу обвинувального вироку свідчення дружини потерпілого та його товариши ОСОБА_10 , незважаючи на те, що члени обох родин визнають що між ними вже давно неприязні відносини та відкинув показання ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_11 .

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_8 стверджує, що оскаржуваний вирок є законним та обґрунтованим, а тому просить апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2024 року - без змін.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь судді, вирішивши клопотання сторони захисту, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора та потерпілого ОСОБА_8 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни, їх пояснення, відповіді на запитання суду, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Так, судовому засіданні як суду першої інстанції та і апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та показав, що він проживає в АДРЕСА_2 з 1999 року. Потерпілий працює нотаріусом і його офіс розташований за вказаною адресою. Неприязні відносини з потерпілим розпочалися в 2015 році з моменту початку виконання будівельних робіт. 14 грудня 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 до прибудинкової території був привезений пісок на замовлення потерпілого ОСОБА_8 . Подія відбувалася о 10 год. 20 хв., але на відео 13 год. 20 хв. Коли він побачив, що самоскид розпочав рух на скидання, то підбіг до водія і сказав «Все зупинися. Туди непотрібно висипати. Висипайте поруч, але не на каналізаційний люк». ОСОБА_21 стояв поряд і показував куди висипати пісок, а також спілкувався з ОСОБА_8 Почався конфлікт з образами, який розпочав ОСОБА_8 , тому він вирішив підійти ближче. В той момент коли вони стояли один проти одного, він побачив, що ОСОБА_8 хоче його відштовхнути, тому схопив його за куртку. ОСОБА_8 схопив його за горло, після чого йому важко було дихати і він відчув удушення. Далі, він відмахнувся від ОСОБА_8 . В той момент коли ОСОБА_8 ухилявся, то він лівою рукою тримав за капюшон ОСОБА_8 і останній заліз головою в цей капюшон. Коли він схопив ОСОБА_8 , то останній намагався звільнитися, але він натягнув йому куртку на руки, і таким шляхом

його знешкодив і тримав до тих пір поки водій ОСОБА_9 підійшов до них та розборонив. Під час штовханини ОСОБА_8 порвав йому куртку і вдарив його по нозі, але з цього приводу він не звертався до медичної установи. Потім вийшла його дружина і викликала поліцію. Під час цієї події була присутня ОСОБА_13 , яка знімала відео на телефон та свідки. На наступний день ОСОБА_8 був в тій самій куртці, яка не була пошкоджена. Він не наносив умисних легких тілесних ушкоджень, а лише захищався, що підтверджується відеозаписом. Можливо в той момент коли він натягнув куртку на руки, то міг фізично вплинути на потерпілого, але умислу в нього ніякого не було. Під час сутички відстань між ними була один метр. Удари не наносив ОСОБА_8 , які зазначені в обвинувальному акті. Забій м`яких тканин міг утворитися в той момент коли він прикладав фізичну силу, але не бив. Куртку він міг пошкодити ОСОБА_8 , як і він йому. Потерпілий його обмовляє.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується наступними доказами, які були досліджені судом в ході судового розгляду та яким надана належна оцінка. Зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який як в суді першої інстанції та і апеляційного суду показав, що займається приватною нотаріальною діяльністю. З обвинуваченим склалися неприязні відносини з 2019 року, а саме з моменту придбання у власність приміщення для зайняття приватною нотаріальною діяльністю. Його офіс знаходиться на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_2 , а на другому поверсі проживає обвинувачений ОСОБА_6 14 грудня 2021 року близько 10 год. ЗО хв. автомобілем марки «КАМАЗ» на його замовлення доставили пісок. ОСОБА_6 почав перешкоджати висипати пісок та почалася нецензурна лайка. ОСОБА_6 схопив його за куртку, яку порвав, шарпав його вправо і вліво. Далі ОСОБА_6 накинув капюшон і наніс йому не менше чотирьох ударів у виличну ділянку, область шиї і плеча. Після чого підійшов ОСОБА_9 , який припинив дії ОСОБА_6 . Потім водій висипав пісок, а дружина ОСОБА_6 взяла будівельне облаштування, щоб перешкодити висипці, яке зламалося. Очевидцем події були водій ОСОБА_9 та його колега, який приїхав разом з ним. В приміщенні офісу знаходився ОСОБА_10 , а також були присутні ОСОБА_16 та його дружина. Викликали поліцію і швидку медичну допомогу, яка надала йому першу медичну допомогу, так як в нього відбулося запаморочення. Вночі сильно боліла голова, а також була блювота і запаморочення. 15 грудня 2021 року він звернувся до лікарні, де йому надали направлення на стаціонарне відділення. Вибачення обвинувачений в нього не просив та не відшкодував кошти, витрачені на лікування. Після цієї події в нього почастішали головні болі та став нервозний. Наполягає на тому, що він виключно оборонявся;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що обвинуваченого ОСОБА_6 та його дружину знає з 1997 року, відносини неприязні. 14 грудня 2021 року близько 10 год. ЗО хв. вона знаходилася в офісі за адресою: в АДРЕСА_2 та через вікно побачила, як ОСОБА_6 тягає її чоловіка ОСОБА_8 за куртку. Після чого вона вибігла на вулицю, де в цей момент ОСОБА_6 наносив правою рукою удари ОСОБА_8 по голові, шиї та животу, а іншою рукою тримав одяг. Було більше двох ударів. Вийшов водій автомобіля «Камаз» ОСОБА_9 разом з невідомим чоловіком, які привезли пісок та намагалися відтягти ОСОБА_6 , щоб останній не наносив удари. ОСОБА_6 та ОСОБА_11 виражалися нецензурною лайкою в її сторону та не давали висипати пісок з автомобіля. Вона дала чоловіку ліки, бо йому стало погано. Викликали швидку і поліцію. В чоловіка була блювота і тиск, тому його направили на стаціонарне лікування. Були також присутні будівельник ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 ;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що обвинуваченого ОСОБА_6 бачила, але особисто його не знає. Потерпілий працює нотаріусом. В грудні 2021 року в період часу з 10 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв. вона підходила до офісу нотаріуса за адресою: АДРЕСА_2 , де відбувався конфлікт. Стояли на вулиці ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , а також невідомі чоловік та жінка. Вона не пам`ятає чи хтось падав та не бачила, щоб наносилися удари. Була нецензурна лайка. Бачила, як ОСОБА_8 зблід і ОСОБА_20 давала йому таблетку в нотаріальній конторі. Приїхала поліція та швидка медична допомога. Вона не бачила тілесних ушкоджень і пошкодження одягу. Також бачила автомобіль з піском. Причина конфлікту їй невідома;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що він працює екскаваторником. Обвинуваченого ОСОБА_6 знає, відносин не підтримує. З потерпілим родинних відносин немає. В 2021 році він разом з колегою ОСОБА_21 привіз пісок на замовлення ОСОБА_8 . В той момент коли вони почали розвантажувати пісок вибіг ОСОБА_6 та почав стукати в двері автомобіля «Зупинися. Не висипай». У відповідь він сказав, що не може опустити кузов, бо від тоннажу розірве гідравліку. Прийшов ОСОБА_8 і між ними почали з`ясовування стосунків. Далі, він сів в автомобіль «Камаз» та вийшов тільки тоді коли побачив, що ОСОБА_6 почав ОСОБА_8 тягати за куртку, яку порвав. Він їх розборонив, висипав пісок і поїхав. Він ударів не бачив. ОСОБА_21 був на вулиці та спостерігав за конфліктом, який відбувався з лівої сторони біля вхідних дверей нотаріальної контори. Під час конфлікту також були присутні дружина ОСОБА_6 та ОСОБА_13 . Пройшов рік, тому він не пам`ятає чи наносив ОСОБА_6 удари потерпілому. Агресія відходила від ОСОБА_6 ;

- показаннями свідка ОСОБА_21 який в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що з ОСОБА_22 відносин не підтримує. Дату події він не пам`ятає. Привезли ОСОБА_8 пісок в село Щасливе. Вибіг ОСОБА_22 , який викрикував, щоб не висипали пісок. Почалася бійка. В цей час він був на вулиці та бачив, як ОСОБА_6 наніс один удар лівою рукою в ліву сторону обличчя ОСОБА_8 їх розборонив водій ОСОБА_7 . ОСОБА_6 розпочав сутичку. ОСОБА_8 ударів не наносив;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що ОСОБА_6 йому відомий, відносин він з ним ніяких не підтримує. ОСОБА_8 знає з 2019 року, товариські відносини. 14 грудня 2021 року в с. Щасливе він бачив через вікно як ОСОБА_6 заважав висипати пісок. ОСОБА_6 тягав ОСОБА_8 за куртку. Він бачив як ОСОБА_6 тримав правою рукою за капюшон, а лівою рукою наносив 2-3 удари ОСОБА_8 в область голови. Він не бачив, щоб ОСОБА_8 наносив удари ОСОБА_6 , він лише захищався затуляючись руками. Був присутній водій, який розборонив їх та ще один невідомий чоловік. ОСОБА_8 стало погано, в нього було запаморочення та були скарги на головну біль. ОСОБА_20 дала йому заспокійливе. Викликали швидку медичну допомогу і поліцію. Бійка була протягом 10-30 хвилин. Дружина ОСОБА_6 була та бачила бійку. В приміщені нотаріальної контори було ще два свідки. Точно сказати, якою рукою наносив удари ОСОБА_6 не може. ОСОБА_6 був проти будівництва, яке здійснює ОСОБА_8 , тому систематично створює перешкоди;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що ОСОБА_6 є її чоловіком. ОСОБА_8 вона знає, з яким відносини з 2018 року зіпсувалися. В той день вона побачила, як під`їхав автомобіль з піском, який хотіли висипати в місці, де знаходиться каналізаційний люк. Вона попросила чоловіка, щоб він звернувся до водія з проханням, щоб пісок висипали далі. Стоячи на балконі вона бачила, як ОСОБА_8 почав ображати її чоловіка. Після чого чоловік відштовхнув ОСОБА_8 . В той час коли вона вийшла на вулицю ОСОБА_6 та ОСОБА_8 штурхалися. Далі, вона побігла на поштове відділення, щоб викликати поліцію. Коли повернулася, водій їх розборонив та висипав пісок. В її чоловіка був синець на нозі і в області шиї. Зі слів чоловіка його намагалися давити. Вона не бачила нанесення ударів ні ОСОБА_6 ні ОСОБА_8 Була самооборона. Вона написала заяву в поліцію, що була бійка, але відповідь отримала лише в травні. їй відомо, що на будинку є відеофіксація.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, підтверджується і іншими доказами, зокрема:

- листом №7975 від 19 липня 2022 року, з якого вбачається, що 14 грудня 2021 року до служби 102 звернувся гр. ОСОБА_8 щодо нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Дане звернення зареєстроване в журналі Єдиного обліку Бориспільського РУП ГУ НП в

Київській області (том 1 а.с. 146);

- витягом з кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000079 від 27 січня 2022 року, з якого вбачається, що розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України (том 1 а.с. 147);

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення) від 26 січня 2022 року, відповідно до якого ПОГ Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_25 прийняв усну заяву ОСОБА_8 про вчинення злочину. Обставини події: 14 грудня 2021 року приблизно.о 10 год. ЗО хв. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 (том 1 а.с. 148);

- висновком експертного дослідження від 13 січня 2022 року, з якого вбачається, що у гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2, мали місце ушкодження у вигляді крововиливів в лівій тім`яній ділянці голови, в лівій лопатковій ділянці, на задній поверхні лівого плеча (три). Після отриманих ушкоджень гр. ОСОБА_8 , перебував на стаціонарному лікуванні в лікарні МВС з 17 по 31 грудня 2021 року, де був встановлений діагноз: струс головного мозку, забій шийного відділу хребта. Описані ушкодження утворилися від дії тупого/их предмету/ів по давності можуть відповідати строку та обставинам вказаним потерпілим, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що тягнуть за собою короткочасний розлад здоров`я на термін більше 6-ти, але менше 21-го дня (струс головного мозку) (том 1 а.с. 150-152);

- даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 04 лютого 2022 року та відеозаписом даної слідчої дії за участю потерпілого ОСОБА_8 (том 1 а.с. 159-162), переглянутого в судовому засіданні (том 1 а.с.153-154);

-заявою ОСОБА_8 від 04 лютого 2022 року щодо долучення відеоматеріалу (том 1 а.с.155);

-відеозаписом з камер спостереження (том 1 а.с. 156), в ході огляду якого видно, що ОСОБА_6 стоїть разом з ОСОБА_8 біля вантажного автомобіля, який був завантажений піском. ОСОБА_6 схопив обома руками за одяг ОСОБА_8 та біля огородженої клумби наніс правою рукою удар в область голови ОСОБА_8 (03 хв. 55 с.) Далі ОСОБА_6 накидає на голову ОСОБА_8 капюшон та нахиляє його голову вниз, чим обмежує поле зору камер відеоспостереження.

- постановою дізнавача СД Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_26 від 04 лютого 2022 року, якою визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000079 від 27 січня 2022 року, - диск для лазерних систем зчитування, із відеозаписом камер нагляду, якими оснащений офіс нотаріуса за адресою: АДРЕСА_2 та диск для лазерних систем зчитування із відеозаписом камер нагляду, якими оснащений офіс нотаріуса за адресою: АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 157-158);

- даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 04 лютого 2022 року та відеозаписом даної слідчої дії за участю свідка ОСОБА_17 (том 1 а.с. 159-160), переглянутого в судовому засіданні;

- протоколом огляду відеозапису від 20 липня 2022 року за участю свідка ОСОБА_19 (том 1 а.с.161-166);

- даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 15 вересня 2022 року . та відеозаписом даної слідчої дії за участю свідка ОСОБА_10 (том 1 а.с. 167-168), переглянутого в судовому засіданні;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів, описом речей і документів, які вилучені на підстави ухвали слідчого судді від 04.05.2022 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до історії хвороби ОСОБА_8 з можливістю вилучення всіх документів (том 1 а.с. 176-179);

- висновком експерта № 43д від 06 червня 2022 року, з якого вбачається, що при вивченні медичних документів гр. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено ушкодження: на шиї зліва садно 1x0,Зсм, струс головного мозку з цефалгічним і астено-неврологічним синдромом, забій шийного відділу хребта. Описані вище тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, або при падінні на такі, можливо в час та за обставин вказаних в постанові і згідно «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше 21 день. Дані тілесні ушкодження могли утворитися за обставин викладених під час слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 04 лютого 2022 року та за обставин викладених під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 від 04 лютого 2022 року. На тілі виявлено не менше одної точки прикладення сили (том 1 а.с. 182-184);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів, описом речей і документів, які вилучені на підстави ухвали слідчого судді від 02.11.2022 (том 1 а.с.193-195);

- заявою ОСОБА_8 з додатком від 08 листопада 2022 року (том 1 а.с. 196);

- висновком експерта №192/Е від ЗО листопада 2022 року, з якого вбачається, що згідно із даними судово-медичного освідування гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Висновок експертного дослідження № 35-осв від 15.12.2021 р - 13.01.2022р) та при вивчені наданої медичної документації на його ім`я встановлено, що у нього мали місце такі тілесні: а) Закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, із забоєм м`яких тканин в лівій тім`яній ділянці; б) три крововиливу в лівій лопатковій ділянці, на зовнішній поверхні лівого плеча. Зазначені ушкодження спричинені тупим (тупими) предметом (предметами), могли виникнути у вказаний у постанові строк (14.12.2021 року) за обставин, зазначених гр. ОСОБА_8 під час його судово-медичного освідування, тобто внаслідок ударів руками (кулаками). Тілесні ушкодження, зазначені у п.п. "а", за критерієм тривалості розладу здоров`я, відповідно до п.п. 2.3.1.а та 2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, відносяться до легких їх ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день), так як регрес об`єктивної неврологічної симптоматики при головного мозку (за умови своєчасного звернення за медичної допомогою, правильного її надання та відсутності хронічних захворювань, наявність яких може подовжити строк регресу неврологічної симптоматики) настає у строк до 21 дня. Тілесні ушкодження, зазначені у п.п. "б", за критерієм тривалості розладу здоров`я, відповідно до п.2.3.5 вищевказаних "Правил", відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виникнення всього комплексу встановлених у гр. ОСОБА_8 тілесних ушкоджень "від падіння з положення стоячи" - виключається. Діагноз зазначений у наданій медичній карті стаціонарного хворого № 1860 "Забій шийного хребта" - не підтверджений об`єктивними клінічними даними (в медичній карті відсутній опис об`єктивної клінічної симптоматики, що характерна саме для вказаної травми), у зв`язку з чим не приймався до уваги при встановлені наявності та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відповідно до п. 4.13.1 вищевказаних "Правил". Тілесне ушкодження, зазначене у медичній карті стаціонарного хворого № 1860 в запису за 17.12.2021 р "на шиї зліва ссадина 0,3x1,0см" - не приймалося до уваги при встановлені наявності ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, так як цього ушкодження не було в наявності у гр. ОСОБА_8 при його судово-медичному освідуванні 15.12.2021 р., відповідно до записів у висновку експертного дослідження" № 35-осв. Для спричинення встановлених у гр. ОСОБА_8 вищевказаних тілесних ушкоджень необхідно не менше 4 (чотирьох) травматичних впливів (ударів) тупим (тупими) предметом (предметами) (том 1 а.с. 199-214);

- заявою ОСОБА_8 від 05 грудня 2022 року на проведення огляду (том 1 а.с.215);

- протоколом огляду від 05 грудня 2022 року з ілюстративною таблицею до даного протоколу, за яким в присутності потерпілого, спеціаліста та двох понятих в ході цієї слідчої дії було встановлено: Місцем огляду є приміщення офісу нотаріуса, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проведення слідчої дії ОСОБА_8 надає для проведення огляду куртку «CANADIENS» темно- синього кольору, розмір 54. В ході огляду вказаної куртки виявлено пошкодження у виді розривів по швах під рукавами, розриви по швах кріплення коміру з двох сторін, відрив блискавки з лівої сторони кріплення капюшона, відрив блискавки замикаючої знизу з пошкодженням основи куртки. Як повідомив потерпілий ОСОБА_8 вказана куртка була пошкоджена ОСОБА_6 у результаті нанесення ним тілесних ушкоджень 14.12.2021 року. Огляд проводився в денну пору доби. Під час огляду застосовані технічні засоби: цифровий фотоапарат марки «Сапоп». Протокол прочитаний, записано без зауважень від учасників (том 1 а.с.216-222);

- протоколом огляду від 05 грудня 2022 року з ілюстративною таблицею до даного протоколу, за яким в присутності потерпілого, спеціаліста та двох понятих в ході цієї слідчої дії було встановлено: місцем огляду є нежитлове приміщення №3 офісу нотаріуса, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проведення слідчої дії ОСОБА_8 надає для проведення огляду саморобні дерев`яні будівельні рештування (будівельний козел) розміром : площадка 150x52 см та висотою 109 см. В ході огляду вказаного виробу виявлено пошкодження у виді повного розколу кріплення опор, що унеможливлює його подальшу експлуатацію. Під час огляду застосовані технічні засоби: цифровий фотоапарат марки «Сапоп». Протокол прочитаний, записано без зауважень від учасників (том 1 а.с.223-227);

- висновком товарознавчої експертизи від 07 грудня 2022 року (том 1 а.с.230-246, том 2 а.с. 1-21), щодо вартості матеріальних збитків нанесених власникові майна, станом на дату його ушкодження 14 грудня 2021;

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дав належну оцінку усім вищенаведеним доказам у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

З урахуванням наведеного, доводи сторони захисту про неповноту судового розгляду, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки сукупність наведених у вироку доказів спростовує доводи сторони захисту про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Апеляційний суд звертає увагу, що доводи сторони захисту щодо невідповідності вироку фактичним обставинам справи, фактично зводяться до формальної незгоди з висновками суду щодо оцінки доказів, які досліджені судом першої інстанції з достатньою повнотою та наведені у вироку.

Твердження апеляційної скарги сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_6 дійсно міг заподіяти незначні тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 в результаті штовханини і сіпання за одяг, однак, це все відбувалося, через те, що його спровокував ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 в цей час діяв у стані необхідної оборони - не заслуговують на увагу.

Так, судом першої інстанції правильно встановлені обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, і висновок суду про доведеність вини останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні, у тому й числі показанням самого обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_8 , свідків, висновкам судово-медичних експертиз, протоколам слідчих експериментів.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апеляційної скарги сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_6 діяв в стані необхідної оборони, оскільки такі доводи, суперечать наявним в матеріалах кримінального провадження доказам у тому числі показанням потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , висновком судово-медичної експертизи щодо характеру та локалізації тілесних ушкоджень.

Крім того, досліджені судом першої інстанції докази свідчать про те, що для обвинуваченого ОСОБА_6 з боку потерпілого ОСОБА_8 не було реальної загрози, його дії не мали суспільно-небезпечного посягання на життя чи здоров`я обвинуваченого, яке за своїм характером створювало б у нього право на необхідну оборону.

Суд першої інстанції дав належну оцінку показанням свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 щодо нанесення потерпілому ОСОБА_8 обвинуваченим ударів, які є послідовними, узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз.

Так, згідно з висновком експерта № 43д від 06 червня 2022 року, виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, або при падінні на такі та могли утворитися за обставин викладених під час слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 04 лютого 2022 року та за обставин викладених під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 від 04 лютого 2022 року. На тілі виявлено не менше одної точки прикладення сили (том 1 а.с. 182-184).

Таким чином, сукупність належних та допустимих доказів, досліджених у судовому засіданні, доводить, що дії ОСОБА_6 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України.

Отже, висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме те, що ним вчинено умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наведених у вироку обставин ґрунтуються на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ст.91 КПК України та підтверджені сукупністю належних, допустимих, достовірних доказів, досліджених судом, яким суд з точки зору достатності та взаємозв`язку дав належну оцінку.

Щодо рішення колегії суддів, про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , яке міститься у другому пункті прохальної частини апеляційної скарги, про повторне дослідження всіх обставин, встановлених під час кримінального провадження вказаних в оскаржуваному вироку, то суд виходив з наступного. Відповідно до вимог ч.З ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження, суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями. Сторона захисту на запитання суду не змогла обґрунтувати які саме порушення були допущені судом першої інстанції при безпосередньому дослідженні доказів, посилаючись лише на статті загальної частини КПК.

Окрім того, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Васильєв проти України» ( заява № 11370/02) від 21.06.2007, - «повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, в не проведення нового розгляду справи».

Також Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначає, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (п.29-30 рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

Отже, з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини, не вдаючись до повторної оцінки показань свідків та потерпілої, апеляційний суд погоджується з мотивами суду першої інстанції, викладеними у вироку суду щодо доказів досліджених судом першої інстанції і, відповідно цілком погоджується з оцінкою наданою судом першої інстанції безпосередньо дослідженим доказам, як окремо кожному з них так і у сукупності, які в цілому поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відповідно до вказаної статті кримінального закону врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України. Колегія суддів вважає, що призначене покарання є законним, справедливим, воно буде відповідати тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 судового рішення не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2024 року законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом 03 (трьох) місяців шляхом подання касаційної скарги з дня оголошення.

СУДДІ: