справа № 753/4550/24
провадження № 1-кс/753/834/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Олевськ Олевського району Житомирської області, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей/літніх осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.190 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001869 від 25.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.190 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001869 від 25.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.190 КК України, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на інших підозрюваних, свідків у даному кримінальному провадженні, продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється. Вважаючи, що підозрюваний підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання, що позбавить можливості притягти до передбаченої законом відповідальності за вчинене. Також, може вплинути на інших підозрюваних, свідків у даному кримінальному провадженні з тією ж метою - уникнення кримінальної відповідальності, адже ОСОБА_4 знайомий з іншим підозрюваними, тому перебуваючи на волі, з метою зміни чи, взагалі, відмови від дачі показів та уникнення від кримінальної відповідальності, може впливати на інших підозрюваних, свідків. Крім того, у підтвердження висновку про можливість продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, вказує, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має стабільного заробітку та засобів для власного забезпечення, відтак, існував за рахунок вчинення кримінальних правопорушень. Також він не має міцних соціальних зв`язків та підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, тобто корисливих кримінальних правопорушень.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває вказане кримінальне провадження № 0001869 від 25.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.190 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється в умисному особливо тяжкому злочині, а саме створенні злочинної організації, керівництві такою організацією, заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в умовах воєненного стану, тобто у вчинненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.190 КК України.

З огляду на особу підозрюваного, злочин, який ним вчинений, наявність вказаних ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий за погодженням із прокурором просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до такого підозрюваного строком на 60 діб без права на внесення застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання. Вказав, що ризики не обґрунтовані уцілому. Звернув увагу на те, що підозрюваний частково визнає вину, співпрацює зі слідством, бажає надавати покази, а також його позитивну характеристику, те, що має місце проживання (оренда квартири).

Підозрюваний підтримав доводи та аргументи свого захисника, просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити. Вказав, що вину визнає частково й здатен сплатити заставу у розмірі, визначеному законом.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до нього, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, думку підозрюваного, його захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення доказів підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001869 від 25.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.190 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.190 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні таким підозрюваним кримінальним правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.190 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, зняття інформації з електронних інформаційних систем, й у ході виконання вказаних заходів була зафіксована протиправна діяльність злочинної організації, до складу якої входять вищевказані особи; протоколом огляду соціальних сторінок та оголошень, які розміщували учасники злочинної групи; протоколами за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій, а саме контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності на даному етапі досудового розслідування.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Тобто, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Описана у клопотанні слідчого фабула злочину у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.190 КК України в діях ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в умисному особливо тяжкому злочині, а саме створенні злочинної організації, керівництві такою організацією, заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в умовах воєненного стану, тобто у вчинненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.190 КК України.

Підозра щодо ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують такого підозрюваного із обумовленим кримінальним правопорушенням.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих слідчим до клопотання матеріалів.

29.02.2024 року об 11 год. 16 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку п.4 ч.2 ст. 208 КПК України, й 29.02.2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.190 КК України.

В порядку ст.177 КПК України слідчим обгрунтовані та слідчим суддею встановленні ризики, які вказують на те, що підозрюваний може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на інших підозрюваних, свідків у даному кримінальному провадженні, продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання, що позбавить можливості притягти його до передбаченої законом відповідальності за вчинене. Також, може вплинути на інших підозрюваних, свідків у даному кримінальному провадженні з тією ж метою - уникнення кримінальної відповідальності, адже ОСОБА_4 знайомий з іншим підозрюваними, тому перебуваючи на волі, з метою зміни чи відмови від дачі показів та уникнення від кримінальної відповідальності, може впливати на інших підозрюваних, свідків. Крім того, підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має стабільного заробітку та засобів для власного забезпечення, відтак, можна зробити висновок, що жив за рахунок вчинення кримінальних правопорушень. Також він не має міцних соціальних зв`язків та підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, тобто корисливих кримінальних правопорушень.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів слідчий суддя визначає, чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування, та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування, або продовження застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.

Застосовуючи найсуворіший запобіжний захід при його обранні, слідчий суддя вважає доведеним слідчим існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на інших підозрюваних, свідків у даному кримінальному провадженні, продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Метою застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити вказані ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні таким підозрюваним кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, й ці ризики виправдовують його тримання під вартою, що є підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, йіснування таких ризиків породжують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, адже судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, оскільки такий підозрюваний вчинив злочин за кваліфікуючими ознаками умисного злочину - створення злочинної організації, керівництвом такою організацією, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в умовах воєненного стану, його керівну роль у злочині, на що слідчий суддя звертає особливу увагу у сукупності з обґрунтованими ризиками.

Так, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991 року).

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

П. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Щодо питання уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з тримання особи під вартою (більш м`якого), серед яких у виді цілодобового домашнього арешту, то у світлі факторів, пов`язаних з особою підозрюваного, його ролі у вчиненні злочину, його моральністю, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, й, у тому числі, цілодобового домашнього арешту, для запобігання обгрунтованим ризикам.

Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують, як й інформація про його позитивну характеристику.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, не встановлені.

З урахування сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, особливо тяжкого злочину, який ним чинений, в силу характеру вчиненого ним діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчий довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме тримання під вартою, й вважає, що лише такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку вказаного підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи, адже підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, зважаючи на вчинений ним злочин, усвідомлення наслідків покарання, може вплинути на його процесуальну поведінку - переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на інших підозрюваний й свідків у даному кримінальному провадженні, продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Обговорюючи питання наявності ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування й суду, то існування такого ризику є цілком ймовірним.

Так, підозрюваний хоча раніше не судимий, разом із цим підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що вказує на високий ступінь небезпеки загальносуспільних прав та інтересів, й те, що він здатен до продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, адже не працевлаштований, його керівної ролі у вчиненні такого злочину, й усвідомлення наслідків покарання є достатньо вагомими підставами для прийняття спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

Строк тримання під вартою не виходить за межі, визначені КПК України, та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов, регламентованих ст. 194 даного Кодексу, тобто строк утримання під вартою відповідає критерію розумності згідно ст. 197 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст. 197 КПК України).

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше (ч.2 ст. 197 КПК України).

Відповідно, зважаючи на вказані норми процесуального закону, строк дії цієї ухвали відраховувати з 11 год. 16 хв. 29.02.2024 року, дія якої завершиться 29.04.2024 року об 11 год. 16 хв.

Відповідно до п.4 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

З огляду на зазначене, наявність обгрунтованих ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України, враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні (злочинів) передбачених ч.1 ст.255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, його ролі у вчиненні такого злочину (організатор та керівник), слідчий суддя не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави з огляду на положення п.4 ч.4 ст.183 КПК України, для запобігання обгрунтваним ризикам з метою забезпечення досудового розслідування у межах визначених 60 днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001869 від 25.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.5 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 11 год. 16 хв. 29.02.2024 року до 11 год. 16 хв. 29.04.2024 року включно, без визначення застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: