Провадження № 1-кп/643/321/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002290 від 29.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Московського районного суду м. Харкова передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002290 від 29.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 заявлені клопотання про повернення обвинувального акту прокурору та витребування в Офісі Генерального прокурора розширеного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0002290 від 29.06.2021.

У підготовчому судовому засіданні захисник підтримав заявлені клопотання та просив суд задовольнити їх.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтримав заявлені захисником клопотання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечував щодо заявлених захисником клопотань у зв`язку з їх безпідставністю.

Розглянувши клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору суд зазначає наступне.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що суд на стадії підготовчого судового засідання має право повернути обвинувальний акт у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Згідно з ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Частиною 3 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Приписами ч. 4 ст. 291 КПК України визначено, що до обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим при складанні, а прокурором при перевірці та затвердженні обвинувального акту були дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального закону, а сам обвинувальний акт цілком відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Так, обвинувальний акт у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував, а також містить усі відомості, що передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України.

Таким чином, при складанні обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 не було порушено вимог кримінального процесуального закону.

З аналізу положень ч. 3 ст. 314 КПК України вбачається, що суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає наявність в ньому таких недоліків, які не можуть бути усунуті та перешкоджають призначити судовий розгляд.

При цьому необхідно зазначити, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Відтак, доводи захисника в частині того, що з обвинувального акту неможливо зрозуміти скільки саме епізодів злочинної діяльності інкримінують обвинуваченому, яка з описових частин є формулюванням обвинувачення, а яка відноситься до викладу обставин, які прокурор вважає встановленими, є безпідставними та судом до уваги не приймаються.

Враховуючи вищевикладене, клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору суд залишає без задоволення.

Щодо клопотання захисника про витребування в Офісі Генерального прокурора розширеного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0002290 від 29.06.2021 (довідку про рух кримінального провадження), суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання захисник посилається на те, що інформація в розширеному витягу з ЄРДР має безпосереднє значення для розгляду кримінального провадження та враховуючи те, що чинним законодавством не передбачено надання відомостей та повного розширеного витягу з ЄРДР захисникам підозрюваних або обвинувачених, а також враховуючи те, що вказані документи необхідні для повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх доказів в їх сукупності і встановлення їх законності та допустимості за період з 26.09.2021 (з моменту внесення відомостей до ЄРДР) по 03.11.2021 (момент автоматичного розподілу в Московському районному суді м. Харкова.

Порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також надання відомостей з нього врегульований Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298 (далі - Положення № 298).

Відповідно до пп. 1, 2 п. 2 розділу І Положення № 298 власником і розпорядником Реєстру є держава в особі Офісу Генерального прокурора. Володільцем інформації, що обробляється в Реєстрі, є Офіс Генерального прокурора.

Згідно з п. 3 розділу І Положення № 298 право доступу до відомостей, внесених до Реєстру, мають: власник (у повному обсязі з урахуванням повноважень структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора, для забезпечення виконання покладених на них завдань); Директор Національного бюро, перший заступник Директора Національного бюро, керівник Головного підрозділу детективів, керівник підрозділу детективів, керівник управління внутрішнього контролю, керівник відділу детективів Національного бюро (у межах повноважень, визначених статтею 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України»); керівники органів прокуратури, прокурори (у межах кримінальних правопорушень, щодо яких слідчими, дізнавачами піднаглядних їм органів проводиться досудове розслідування); керівники органів досудового розслідування, дізнання (за винятком посадових осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту), а також слідчі та дізнавачі (уповноважені особи інших підрозділів) органів Національної поліції, безпеки, Державного бюро розслідувань, детективи Національного бюро, органів Бюро економічної безпеки України (у межах кримінальних правопорушень, щодо яких цими органами проводиться досудове розслідування); користувачі (у межах наданих адміністратором прав доступу, визначених з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, для отримання інформації, що обробляється в Реєстрі, забезпечення ведення спеціальних обліків, проведення аналізу результатів діяльності правоохоронних органів).

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Отже, заявляючи клопотання про витребування певних речей і документів, сторона захисту має зазначити про те, що вона здійснювала збирання доказів, використовуючи можливості, які надані процесуальним законом; що ці дії здійснювались нею з метою подання суду належних і допустимих доказів; що ці документи мають бути досліджені під час судового провадження, однак, при отриманні певних документів (їх копій) виникли труднощі, які неможливо подолати без допомоги суду шляхом постановлення відповідної ухвали.

Матеріали кримінального провадження містять реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому відображено інформацію про проведені під час досудового розслідування слідчі/процесуальні дії із зазначенням дати та часу їх проведення; прийняті в ході досудового розслідування основні процесуальні рішення із зазначенням дати їх прийняття; заходи кримінального провадження застосовані під час досудового розслідування, із зазначенням дати та часу їх проведення, із зазначенням дати їх обрання, строку застосування, що дає можливість стороні захисту здійснити порівняння прийнятих рішень на досудовому розслідуванні з матеріалами, які їм були відкриті в порядку ст. 290 КПК України, окрім того, в ході судового розгляду передбачено можливість дослідити документи та сторона захисту матиме можливість висловити свою думку щодо належності та допустимості відповідних доказів, а оцінку цим доводам буде надавати суд під час прийняття рішення.

У системному зв`язку з ч. 6 ст. 132 КПК України, яка вимагає від сторін кримінального провадження під час розгляду питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження подавати докази на підтвердження обставин та фактів, на які вони посилаються, суд дійшов висновку, що під час розгляду судом питання про надання тимчасового доступу до речей та документів сторони кримінального провадження на основі змагальності самостійно обстоюють свої позиції щодо поданого ним клопотання з підтвердженням їх доводів та аргументів відповідними доказами.

При цьому у відповідності до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд під час розгляду питання про надання тимчасового доступу до речей та документів, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, з огляду на пасивну модель поведінки під час судового провадження лише перевіряє доводи та аргументи сторін кримінального провадження на основі оцінці поданих ними доказів, за результатами чого приймає судове рішення, яким вирішує питання надання тимчасового доступу до речей та документів.

Водночас, звертаючись до суду з відповідним клопотанням захисником не обґрунтовано яким чином відомості з інформаційної системи ЄРДР щодо здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні відносяться до предмету доказування у цьому кримінальному провадженні, як і не зазначено що ці відомості самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

За таких обставин, подане захисником клопотання про витребування в Офісі Генерального прокурора розширеного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0002290 від 29.06.2021 є передчасним та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про витребування в Офісі Генерального прокурора розширеного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0002290 від 29.06.2021 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 22.05.2024 року о 08:30 год.

Суддя ОСОБА_1