490/2676/24 02.05.2024
н/п 1-в/490/77/2024
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/2676/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку статті 81 Кримінального кодексу України,

засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буховецьке Бобринецького району Кіровоградської області, наразі перебуває в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор", раніше судимого:

- вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28.12.2009 за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 23.03.2011 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, звільненого 01.04.2016 умовно-достроково, невідбуте покарання 2 місяці 22 дні;

- вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.10.2016 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням вироку Миколаївського апеляційного суду від 06.02.2017, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.01.2019 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців;

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.12.2019 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

- вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.11.2020 за ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 років 1 місяць;

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.12.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуваннямч.1ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців;

- вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.12.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці;

- вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.01.2021 за ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців,

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.11.2023, зміненого ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16.01.2024 в частині зарахування у строк покарання відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєві від 15.01.2021, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 , ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_3 ,

встановив:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , який перебуває у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Адвокат ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання; звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування покарання.

Засуджений підтримав заяву адвоката; просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання; вину у вчинених кримінальних правопорушень визнає, засуджує свою протиправну поведінку; має намір подальшого працевлаштування.

Представник ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» просив провести розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , без його участі.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви адвоката; зазначив про недостатність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали заяви та особової справи засудженого, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:

- вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28.12.2009 за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 23.03.2011 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, звільненого 01.04.2016 умовно-достроково, невідбуте покарання 2 місяці 22 дні;

- вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.10.2016 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням вироку Миколаївського апеляційного суду від 06.02.2017, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.01.2019 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців;

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.12.2019 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

- вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.11.2020 за ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 років 1 місяць;

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.12.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуваннямч.1ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців;

- вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.12.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці;

- вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.01.2021 за ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців,

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.11.2023, зміненого ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16.01.2024 в частині зарахування у строк покарання відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєві від 15.01.2021, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 , ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, за яким наразі відбуває покарання.

На час розгляду заяви перебуває у ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.02.2024 на період ознайомлення з матеріалами кримінальної справи №487/3985/20 в Ленінському районному суді м. Миколаєва.

У вказаній справі 05.02.2024 постановлено вирок, згідно з яким ОСОБА_4 засуджено на підставі ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 , ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Згідно з ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16.01.2024, зазначений вирок змінено, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України зараховано у строк покарання частково відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.01.2021, а саме: з 13.03.2019 до 10.12.2019 та з 18.05.2020 до 16.01.2024.

Згідно з ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого; покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, зокрема, за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Статтею 6 КВК України, передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання, суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання-виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Згідно з характеристикою від 29.03.2024, складеної провідним психологом відділу із соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», погодженої заступником начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 зарекомендував себе зокрема так.

Вимоги режиму утримання та правил внутрішнього розпорядку порушував, за що мав чотири стягнення у виді доган (всі догани станом на час складання характеристики погашені). Також мав шість заохочень у виді подяк за зразкову поведінку. По прибуттю до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» вищевказану особу було прийнято медичними працівниками та психологом установи. До зловживання алкоголем та споживання наркотичних речовин не схильний. На профілактичному обліку в лікарів нарколога та психіатра не переобуває, психічних відхилень та офіційних психіатричних діагнозів не має, в замісній підтримувальній терапії участі не брав. Комунікативні здібності розвинуті добре. Відрізняється вольовими, лідерськими якостями з тенденцією конструктивного, позитивного впливу на інших ув`язнених. За час перебування в ізоляторі намірів аутоагресивного, суїцидального змісту не висловлював, проявів шантажної та демонстративно поведінки не спостерігалось, на відповідних профілактичних обліках установи не перебуває. Провину в інкримінованих злочинах (крадіжка та грабіж) визнає, щиро розкаються. Стосунки з іншими ув`язненими намагається підтримувати рівні та спокійні, у створенні конфліктних ситуацій поміченим не був. Соцально-корисні зв`язки підтримує шляхом отримування посилок та передач до працівників слідчого ізолятору відноситься переважно ввічливо та адекватно. Під час перебування в Державний установі «Миколаївський слідчий ізолятор» докладав систематичних спроб та зусиль стати на шлях вправлення через залучення до суспільно-корисно праць, за що мас шість вищезазначених заохочень у виді подяк за зразкову поведінку. В планах на майбутнє після звільнення повернутися до сім`ї, працевлаштуватися, вести законослухняний спосіб життя.

Згідно з довідкою від ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» засуджений ОСОБА_4 станом на 15.04.2024 не відбуває покарання в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», а тимчасово залишений на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Засудженому визначено для відбування строку покарання ДУ «Казанківська виправна колонія» №93.

На час розгляду подання відбута ОСОБА_4 частина покарання становить більше двох третин призначеного судом покарання, що надає право на умовно-дострокове звільнення.

Водночас, під час розгляду заяви адвоката, суд виходить з того, що застосування умовно-дострокового звільнення до засудженої особи є правом, а не обов`язком суду. Факт відбуття засудженим більше двох третин строку покарання не є достатньою правовою підставою для безумовного застосування положень ст. 81 КК України до засудженого.

Суд ураховує, що факт перебування засудженого у слідчому ізоляторі зумовлений розглядом кримінальних проваджень та використанням права засудженого на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, період перебування у слідчому ізоляторі зараховано у строк відбування покарання; крім того, суд ураховує характеристику засудженого, зокрема обставини накладення стягнень (31.12.2020, 11.08.2021 - зберігання заборонених предметів (мобільні телефони); 20.08.2021 - зберігання заборонених предметів (загострена металева пластина з м`якого металу); 17.01.2023 - зберігання заборонених предметів (мобільний телефон); заохочення (02.10.2020, 02.04.2021, 03.10.2022, 30.01.2023, 30.06.2023, 29.09.2023, 01.04.2024 - за зразкову поведінку).

Разом з тим, суд звертає увагу, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, що в свою чергу є процесом позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Під час розгляду заяви адвоката ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 суду не надано достатніх доказів, які в своїй сукупності підтверджували б виправлення засудженого в тій мір, яка дозволяє стверджувати про позитивні зміни в особистості засудженого, що свідчать про його готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ураховуючи викладене вище суд не вбачає підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, що є підставою для відмови в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

- у задоволення заяви адвоката ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом семи днів з моменту її оголошення, а засудженим - з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1