Справа № 509/1924/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь, клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУ ОСОБА_7 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 01.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Великодолинське, Одеського району, Одеської області, громадянина України, українця за національністю, що має неповну середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 30.03.2023 року Овідіопольським районним судом Одеської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченим ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, однак у відповідності ст. ст.75,76 КК України призначено покарання у вигляді одного року іспитового строку,

підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого відділення відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 01.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

В відповідності до наданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за скоєння умисного тяжкого злочину на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , 28.09.2023 в післяобідній час, шляхом зловживання довірою на ґрунті приятельських відносин, з облікового запису «abo.bulkin», який авторизований у додатку «Instagram» на невстановленому досудовим розслідуванням пристрої, використовуючи свій логін і пароль для входу, зв`язався з неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є власницю облікового запису «ukrainskaanasta» запросив останню на прогулянку в межах населеного пункту АДРЕСА_2 , в ході чого запросив за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи в кімнаті вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті природним способом, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є неповнолітньою, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у вигляді порушення статевої недоторканості неповнолітньої особи та нормального психічного і фізичного розвитку неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та бажаючи їх настання, у вигляді задоволення статевої пристрасті, користуючись своєю фізичною перевагою над потерпілою, маючи при собі невстановлений досудовим розслідуванням предмет, який зовні схожий на пістолет, який останній направляв в бік ОСОБА_8 , яка сприйняла загрозу застосування щодо неї зброї як реальну, тим самим психологічно подавив її спроможність до супротивну, використовуючи її безпорадний стан через малолітство та страх, внаслідок якого остання не могла чинити активний опір, діючи без згоди потерпілої, роздягнув неповнолітню ОСОБА_8 , з використанням своїх генеталій, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_8 , чим задовольнив свою статеву пристрасть.

02.04.2024 за наявності достатніх доказів ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину.

Підозра відносно ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, на теперішній час, підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця події місце мешкання потерпілої ОСОБА_8 , в АДРЕСА_3 , від 30.11.2023 (в ході якого було вилучено мобільний телефон ОСОБА_8 ); протоколом огляду місця події лікарня у АДРЕСА_4 , від 30.11.2023 (в ході якого було вилучено мобільний телефон ОСОБА_5 ); протоколом огляду мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Readmi 9», що належить ОСОБА_8 , від 02.12.2023; протоколом огляду мобільного телефону «Samsung» моделі «A03 Core», що належить ОСОБА_5 , від 02.12.2023; протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , від 04.12.2023; висновком судово-медичного експерта №1736 від 04.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.12.2023, в ході якого остання повідомила про те, що ОСОБА_5 , у листуванні в мобільному додатку «Instagram», розповів про статеві відносини з неповнолітньою ОСОБА_8 ; висновком експерта № 753 за результатами проведення судово-психологічної експертизи ОСОБА_8 ; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_10 , від 27.12.2023, в ході якого остання розповіла про відомі їй обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколом додаткового допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 від 27.12.2023, в ході якого остання розповіла про обставини вчинення ОСОБА_5 , кримінального правопорушення відносно неї; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 18.01.2024 в ході якого останній розповів про обставини, що мали місце у вересні 2023 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю свідка ОСОБА_11 , від 18.01.2024; протоколом огляду предмета журналу реєстрації вхідних дзвінків служби таксі «Ну Погоді», від 18.01.2024; допитом неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 в порядку статті 225 КПК України.

В відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають підстави вважати про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу під час досудового розслідування, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування, так як він усвідомлює моральний аспект інкримінованого йому злочину, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме в зв`язку з тим, що на даний час триває досудове розслідування, в подальшому може виникнути необхідність у винайдені будь-яких речей, які ще невідомі слідству, а ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може їх знищити чи сховати; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може незаконно впливати на потерпілу, адже знає її особисто, із копій матеріалів отриманих до клопотання вже знає місця мешкання потерпілого та інших учасників, що дає змогу вчинювати незаконний вплив на учасників процесу, перебуваючи на волі; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий вважає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яких законом передбачена максимальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років, а також те що підозрюваний може переховуватись від слідства, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу, у цьому ж провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, вважаючи його необґрунтованим, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши додані до клопотання докази, вважаю, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 , із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно ч. 6 ст. 12 КК України, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 3 ст. 152 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Слідчим суддею встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: може незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою зміни показів; може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється скоєні особливо тяжкого злочину, разом з тим підозрюваний офіційно не працевлаштований, з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначеного покарання в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на потерпілого у цьому ж провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка 11.09.1997 набрала чинності для України (пункт «с» частини 1 статті 5 Конвенції).

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчий суддя, аналізуючи обставини скоєння кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваного, вважає, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного не повинна бути безальтернативною, та передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

За таких обставин, беручи до уваги фактичні обставини даного кримінального провадження та встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного слід визначити відповідний розмір застави у 100 (Ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302.800 (Триста дві тисячі вісімсот) гривень, що на думку слідчого судді, буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУ ОСОБА_7 , що погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 01.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , задовольнити частково.

В задоволені клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , відмовити.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ Одеський Слідчий Ізолятор строком на 60 днів, до 16 години 00 хвилин 01.06.2024 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 100 (Ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302.800 (Триста дві тисячі вісімсот) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , строком до 01.06.2024 року, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, за першою вимогою у період часу з внесення застави до закінчення досудового розслідування;

- не відлучатися із Одеського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів телефонів.

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.ч.8,10,11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 01.06.2024 р. о 16 годині 00 хвилин.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 04.04.2024 р. о 09.05.

Слідчий суддя ОСОБА_1