Справа № 297/1746/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

11 квітня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000389 від 10.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, маючи на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого 08.01.2024 року Тячівський районним судом за ст. 185 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно підозрюваного ОСОБА_6 із визначенням застави у розмірі, не менше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 233 600 гривень. У разі визначення застави у сумі, не менше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (2920 гривень), що становить 233 600 гривень, також покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4,8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до прокурора, слідчого чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора,суд про зміну свого місця проживання; без дозволу суду не виїжджати за межі Закарпатської області; утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (якщо є такі).

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою незаконного переправлення громадян України через державний кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, сприяв незаконному переправленню через державний кордон України громадянам України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцю АДРЕСА_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцю АДРЕСА_7 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканцю АДРЕСА_8 , шляхом наданням порад та вказівок останнім за наступних обставин.

Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_6 , реалізовуючи свої злочинні наміри, погодився сприяти у незаконному переправленні вищевказаних осіб через державний кордон України.

В подальшому, 09.04.2024 близько 19:50 годин невстановлена на час досудового розслідування особа надала ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 інструкції прибути на заздалегідь обумовлене місце, а саме до готелю « ІНФОРМАЦІЯ_7 », який розташований за адресою АДРЕСА_9 , з метою вичікування слушного часу для незаконного переправлення їх через державний кордон.

Продовжуючи свій злочинний умисел, невстановлена досудовим розслідуванням особа, підшукавши для реалізації свого умислу транспортні засоби, замовила таксі в кількості двох автомобілів, на яких в подальшому вище вказані особи вирушили в напрямку урочища «Чизай» міста Берегове, для подальшого їхнього переправлення через державний кордон.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний намір з метою незаконного переправлення громадян України через державний кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану, 09.04.2024 близько 20 години прибувши до урочища «Чизай» міста Берегове, невстановлена досудовим розслідуванням особа надала інструкції за допомогою мобільного телефону вказаним шістьом особам прослідувати до місця, де на них вже чекав ОСОБА_6 , який також за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи на маршрутному автобусі прибув до вказаного урочища, який надалі, зустрівши ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , шляхом наданням порад та вказівокнаказав останнім вимкнути мобільні телефони та слідувати за ним з метою незаконного перетину державного кордону, однак через декілька хвилин були викриті та затримані працівниками поліції Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

10 квітня 2024 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , протоколами проведення впізнання особи зі свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , оглядами предметів мобільних телефонів, протоколом оглядом місця події та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме злочин, який інкримінується ОСОБА_6 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України. Підозрюваний ОСОБА_6 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Крім того, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 будучи раніше судимим 08.01.2024 року Тячівським районним судом за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки на шлях виправлення не став та вчинив вказаний злочин, чим самим реалізував ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_6 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Аналогічним чином ОСОБА_6 може незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях.

Крім того, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який санкцією передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, старший слідчий СВ Берегівського РВП, з погодженням прокурора, просить до нього застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із визначенням застави у розмірі, не менше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 233 600 гривень. У разі визначення застави у сумі, не менше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (2920 гривень), що становить 233 600 гривень, також просить покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до прокурора, слідчого чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; без дозволу суду не виїжджати за межі Закарпатської області; утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (якщо є такі).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання, зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчинив інкримінований злочин під час іспитового строку, а тому може переховуватися від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим просила до нього застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. При цьому, визначення розміру застави залишила на розсуд суду, уточнив у цій частині клопотання.

Старший слідчий СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 підтримав клопотання та позицію висловлену в судовому засіданні прокурором.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання, просив обрати домашній арешт у нічний період доби, ствердив, що підозрюваний буде виконувати передбачені законом обов`язки. Ризики наведені у клопотанні недоведені, допитані по справі свідки не підтвердили вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

Отже, з метою уникнення такої відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, зазначені в клопотанні ризики, щодо можливості підозрюваного ОСОБА_6 незаконно впливати на свідків, понятих у цьому кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя також вважає обґрунтованими.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя з огляду на вказане вважає необхідним констатувати також особисті обставини життя підозрюваного.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 вироком Тячівського районного суду від 08.01.2024 року засуджений за ст. 185 ч. 4 КК України та призначено йому покарання 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

Підозрюваний ОСОБА_6 одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, має постійне місце проживання.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , врахував, що він раніше судимий, рівень організованості злочину і кількість людей, яким сприяв у незаконному переправленні через державний кордон України, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, слідчий суддя вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом створення загроз, тиску та підбурювання свідків до дачі неправдивих показів, вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком на 60 діб є обґрунтованим.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, та з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, який не працює, має трьох неповнолітніх дітей, слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105 980 (сто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; без дозволу слідчого, прокурора або суду не виїжджати за межі Закарпатської області; утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183,194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000389 від 10.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали закінчується 10 червня 2024 року о 18:50 годин.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити ОСОБА_6 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 980 (сто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_6 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; 3) без дозволу слідчого, прокурора або суду не виїжджати за межі Закарпатської області; 4) утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Лайош ГАЛ