В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005496 від 06.11.2020, обвинувальний акт щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 30.12.2021 р. до одного року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання строком на один рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 12 год. 35 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Єва», що за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 40-А, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, вирішив таємно викрасти чуже майно, що належить ТОВ «Руш».

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні вказаного вище магазину, діючи умисно, переслідуючи мету незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно, з корисливою метою, взяв з полиць товар, а саме: туш для вій "Вівьєн Сабо" в кількості 1 штука вартістю 179 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) та 199 гривень 00 копійок (з урахуванням ПДВ); туш для вій "LCF" в кількості 1 штука, вартістю 79 гривень 92 копійки (без урахування ПДВ) та 99 гривень 90 копійок (з урахуванням ПДВ); тональна основу "Евелін Арт МейкАп" в кількості 1 штука вартістю 92 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ) та 115 гривень 00 копійок (з урахуванням ПДВ); рідка помада для губ "Евелін" в кількості 2 штуки загальною вартістю 179 гривень 92 копійки (без урахування ПДВ) та 224 гривні 90 копійок (з урахуванням ПДВ); лак для нігтів "NYD FOIL" в кількості 1 штука вартістю 31 гривня 99 копійок (без урахування ПДВ) та 39 гривень 99 копійок (з урахуванням ПДВ) та помістив до кишень джинсів в які був одягнений та до рюкзака, який був при ньому. Утримуючи викрадений товар в кишенях джинсів та в рюкзаку, пройшов касову зону після чого вийшов з вищевказаного магазину утримуючи при собі таємно викрадене чуже майно та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши ТОВ «Руш» майнову шкоду на загальну суму 543 гривні 03 копійки (без урахування ПДВ) та 678 гривень 79 копійок (з урахуванням ПДВ).

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення визнав, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та щиро розкаявся у вчиненому. Вказав, що дійсно в час, в місці та за обставин, що зазначені в обвинувальному акті здійснив крадіжку зазначених речей.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину доведеною.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 368 Кримінального процесуального кодексу України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання: чи є підстави для застосування до обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності, примусового заходу медичного характеру, передбаченого частиною другою статті 94 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Кримінального кодексу України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Кримінального кодексу України,визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Виходячи із змісту висновку судово-психіатричного експерта № 265 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в даний час виявляє ознаки Шизотипового розладу (за МКХ- 10 F21) та Психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотичних речовин (групи канабіноїдів) та інших психоактивних речовин, синдром залежності (за МКХ-10 F 19.24)

ОСОБА_6 в період часу, відповідний інкримінованому кримінальному правопорушенню, виявляв ознаки Шизотипового розладу (за МКХ-10 F21), не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний момент за психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Виходячи із змісту зазначеного висновку суд визнає обвинуваченого обмежено осудним та вважає за необхідне застосувати п. 1 ч. 1 ст. 94 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 94 Кримінального кодексу України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кримінального кодексу України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 274 Кримінального процесуального кодексу України, у мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи винуватою: мотиви застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 274 Кримінального процесуального кодексу України, у разі визнання особи винуватою у вироку може бути зазначено рішення про застосування примусового лікування чи примусових заходів медичного характеру щодо обмежено осудного обвинуваченого у разі їх застосування.

Враховуючи те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення в стані обмеженої осудності, є обмежено осудним і на момент винесення вироку, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку що підтверджено відповідним експертним висновком, суд вважає за можливе на підставі ст. 94 Кримінального кодексу України застосувати до обвинуваченого дані заходи.

Верховний суд України в ч. 2 п. 6 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 N 7 зазначає: «Визнати правильною практику тих судів, які, отримавши на розгляд кримінальну справу з обвинувальним висновком та визнавши під час судового розгляду, що злочин вчинено в стані обмеженої осудності особою, яка внаслідок загострення наявного у неї психічного розладу потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановлюють обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховують його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, раніше судимого, котрий на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання та навчання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та його психічний стан.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статях 71,72 цього кодексу.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7, у разі коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробовуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи наявність двох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його молодий вік, відсутність попередніх судимостей за вчинення корисливих злочинів, невелику вартість викраденого майна, суд вважає, що виправлення особи можливе і при призначенні покарання на підставі ст. 69 Кримінального кодексу України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Цивільний позов не заявлявся.

Таким чином, виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та на підставі ст. 69 Кримінального кодексу України призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України до покарання, призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 30.12.2021 р., відповідно до ч. 1 ст. 72 Кримінального кодексу України перевівши один рік обмеження волі в шість місяців позбавлення волі та визначити остаточне покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді чотирьох років та одного місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 94 Кримінального кодексу України застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1