Справа №571/377/21
Провадження № 1-кп/571/14/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000265 від 30.04.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Познань, Рокитнівського району Рівненської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого водієм ДП «Рокитнівське лісове господарство», одруженого, має на своєму утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 286 КК України,-

встановив:

29 квітня 2020 року, приблизно о 17 год. 00 хв., у світлу пору доби, водій ОСОБА_4 , знаходячись на території приватного господарства, що по АДРЕСА_1 , в порушення вимог пункту 1.5; підпунктів б) та д) пункту 2.3, пункту 10.1, пункту 10.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), перебуваючи в салоні автомобіля «Урал 4320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до початку руху маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_6 , яка знаходилась позаду автомобіля, проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху за допомогою до інших осіб не звернувся, залишив транспортний засіб, вийшовши з кабіни, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним, який розпочав самовільний рух заднім ходом та задньою частиною автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді синця задньо-зовнішньої поверхні верхньої та середній третинах лівого плеча, обширної гематоми бокової поверхні грудної клітки справа (в межах 3-10 ребер), закритих переломів 3.4,5,6,7,8,9,10 ребер справа з ознаками контузії обох легень, що ускладнилося правобічним гемопневматораксом та ушкодженням (клінічно) легеневої тканини справа, синця зовнішньої поверхні середньої третини правого плеча, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Порушення ОСОБА_4 вимог пункту 10.1 та пункту 10.9 Правил порожнього руху України, який вимагає від водія перед початком руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом не створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху та для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, знаходяться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 показав, що з 2008 року працює водієм у ДП «Рокитнівський лісгосп», його робочий день ненормований. 29.04.2020 року перебував на роботі, а після 17 години поїхав у с. Познань, щоб забрати батьківську споруду - велику металеву бочку. Виникла сутичка, під час якої сталася дорожньо-транспортна пригода. Транспортний засіб був з роботи - лісового господарства, а саме той, на якому він працює. Місцем його зберігання є гараж лісгоспу, розташований у с. Рокитне, а тому він зобов`язаний щодня повертати машину в гараж. Для того, щоб перевезти вантаж та використати автомобіль у власних цілях, він звернувся до керівника, отримав дозвіл та погодив це з начальником гаража і бухгалтером, тобто отримав виписку на транспортний засіб та сплатив кошти. За допомогою транспортного засобу збирався забрати металеву бочку, яку батько з 1993 року дав діду в користування, а потерпіла з ріднею хотіла її присвоїти. Про свій приїзд потерпілій не повідомляв. Приїхав разом із братом - ОСОБА_7 , на місці були його батько, сестри. Ще були родичі зі сторони потерпілої. Приїхали до бочки, яка знаходилась біля лісу (дошок, лісодеревини). Підійшла потерпіла, яка принесла документи, показати, що то її земля і значить, її бочка. Ці документи він не дивився. Прибігли чоловік потерпілої, сини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , її невістка. Він їм пояснив, що прихали тільки за бочкою, однак останні перешкоджали та не бажали її повертати. Через це почалась сутичка. Йому побили машину: вибили скло, побили фари, пошкодили поворотники, щось влили (сипали) до паливного баку, облили мастильними матеріалами та хотіли підпалити. Кидали по ньому та машині камінням. На те, що це державне майно - не реагували. Пояснив, що до початку сутички він встиг під`їхати до бочки і здавав заднім ходом, наблизившись до неї за 2 метри. Транспортний засіб був заведений увесь час. До машини був під`єднаний трос, але бочку до тросу ще не закріпили, бо цьому перешкоджала інша сторона. Відбувалася бійка між учасниками суперечки. Оскільки чоловіки зі сторони потерпілої нищили машину, він вийшов з машини, щоб перешкодити їх діям. Передачі були вимкнені, машина стояла на нейтралці; ручне гальмо затягнув, але, вийшло, що не до кінця. Залишив машину на 10-15 секунд, а сам вийшов з машини. В цей час, коли машина від`їхала, його били ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тому за процесом, коли машина котилась він не мав змоги спостерігати і де в цей час була потерпіла - не бачив. Коли йому вдалося від них звільнитися, побіг до машини, щоб її зупинити. ОСОБА_12 була весь час в русі і вже під`їхала до лісу - дошок, які там були складені і в них вперлася. Крім того, була завантажена діловою деревиною - колоди лісу 9-10 куб м., але не була повністю завантаженою. Стверджує, що в той час, як він вискочив з машини позаду транспортного засобу нікого не було, бо бійка відбувалась з другої сторони. Потерпіла була між бочкою і лісодеревиною, машина до бочки не доїхала, лишилось біля 1 метра до бочки. Потерпілу він побачив, як вона виходила їз-за лісодеревини, в якому стані перебувала - не бачив, бо сам мав розбите обличчя. Після всього, ще перебував на місці події до 5 хвилин, дочекався на приїзд швидкої та поліції, а через годину дізнався, що у потерпілої поламані ребра. У нього та у родичів також були тілесні ушкодження з приводу чого вони звернулись до поліції та є потерпілими у іншому кримінальному провадженні. Під час останнього слова обвинувачений щиро просив вибачення у потерпілої, підтвердив, що на різдвяні свята також приходив до неї та мав розмову, просив пробачення. До завершення розгляду справи відшкодував витрати, понесені на лікування та сплатив моральну шкоду у тому розмірі, який був визначений потерпілою. Запевнив, що за необхідності надалі їй допомагатиме.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила пояснення обвинуваченого в тій частині, що 29.04.2020 приблизно о пів на п`яту приїхав машиною обвинувачений ОСОБА_13 , машина була завантажена лісодеревиною. Подія відбувалась по АДРЕСА_1 , поблизу будинку приблизно о 17 годині. ОСОБА_14 скидав колоду з вантажної машини «Урал». Машина стояла у дворі, а саме у городі. Це був город, частина якого дісталась їй та її сім`ї від свекра, який також доводиться дідом обвинуваченого по батьку. Іншу частину земельної ділянки вони купили. Вона знала, що приїхали за бочкою свекра і також знала, що буде сварка, бійка, бо перед цим така сварка між ними вже мала місце. Тому взяла документи на землю і вийшла до чоловіків. ОСОБА_12 знаходилася задньою частиною до бочки. Спочатку вона хотіла звернутися до місцевої влади, розібратися без сварки та бійки. В той час, як тросом зачепили бочку, вона стала між машиною та бочкою, щоб її не забирали та викликала поліцію. Знаходилась паралельно між бочкою та машиною. Коло неї також стояли батько обвинуваченого і його брат ОСОБА_15 , якому батько гукнув, щоб той тікав. Коли вже нікого коло бочки не було, вона лишилась: розмовляла по телефону, а тому не бачила, чи хтось був за кермом машини. Саму подію пам`ятає погано. Чула хрусткіт кісток, а також, як син ОСОБА_8 кричав обвинуваченому, що він давить матір. Крім того, чула, як водію кричали, що він давить брата, на що вона подумала, що ОСОБА_16 придавив її сина ОСОБА_13 , якому 10 років і який також там знаходився. Пам`ятає як дуже злякалася. Коли приїхала швидка, вона вже не могла йти, їй було погано, тому забрали до лікарні. Пред`явила позов, який підтримала повністю. До позовних вимог включила витрати на обстеження, вартість лікування і деякі витрати не включила, так як збереглися не всі документи. До видалення суду до нарадчої кімнати підтвердила, що отримала від обвинуваченого грошові кошти у розмірі позовних вимог, у зв`язку з чим, претензій матеріального характеру до останнього не має, відмовляється від позову і суд приймає таку відмову. Вважає, що міру покарання має бути призначено відповідно до закону.

Свідок ОСОБА_17 підтвердив покази потерпілої та обвинуваченого, повідомив, що є чоловіком потерпілої, братом батьку обвинуваченого та обвинувачений є йому племінником. Свідок пояснив, про те, що між ним та обвинуваченим, його батьком виникла суперечка з приводу майна - металевої бочки, яка переросла у бійку. Обвинувачений з батьком та братом хотіли забрати бочку. Станіслав, брат обвинуваченого, скидав колоду, після чого металевим пальцем чіпляли троси до бочки, але трос не витримав та надірвався. А свідок разом із своїми синами намагалися перешкодити діям обвинуваченого та його рідним. Коли між учасниками відбувалася продовжувалася бійка, ОСОБА_16 почав здавати машиною назад. В той момент свідок почув як сини почали кричати, що він давить матір - ОСОБА_6 , а тому свідок почав кидати в обвинуваченого камінням. В цей час обвинувачений вискочив з машини і також втрутився у бійку. Свідку відомо, що потерпіла знаходилася між його батьком та ОСОБА_18 , що могло перешкоджати їй залишити місце події. Бачив, як обвинувачений сидів у кабіні транспортного засобу «Урал», вмикнув задню передачу і машина пішла назад. Обвинувачений зразу вискочив та почав бійку з сином свідка, а коли почув крики, що давить потерпілу, то повернувся, вскочив у кабіну і здав вперед. Сам момент, як машина причавила дружину свідок не бачив через бійку. Але бачив, як машина стояла на відстані 1,5-2 м від бочки, задньою частиною до неї і коли обвинувачений вискочив з кабіни, то машина рухалась заднім ходом.

Свідок ОСОБА_19 також підтвердив, що під час дорожньо-транспортної пригоди відбувалась бійка, яка виникла через металеву бочку. Брати обвинуваченого ОСОБА_20 і ОСОБА_15 намагалися закріпити бочку, але не вийшло. Почалася бійка. Обвинувачений також втрутився у бійку, вийшовши з машини - «турзав» брата - ОСОБА_8 в живіт, а тому він відштовхнув його від ОСОБА_8 . Бачив, що машина кілька разів рухалася в напрямку вперед-назад. Свідок зазначає, що його мати - ОСОБА_6 , яка є потерпілою, також була коло цієї бочки. І він бачив, як в цей час коло неї були батько обвинуваченого та брат ОСОБА_15 . Свідок підтвердив, що весь час знаходився переважено з боку машини, але в той час, як машина рухалася заднім ходом в сторону матері, він перебував не позаду транспортного засобу, а коло кабіни і бачив, як приблизно п`ятеро осіб були позаду машини. Вони спорили, кричали голосно, сварилися. Водій сів в кабіну, вмикнув задню передачу і вийшов з машини та наблизився до нього. А він, в цей час намагався його уникнути та відходив від нього в сторону. В цей час транспортний засіб продовжував рухатися, тоді водій вскочив в машину і здав вперед.

Свідок ОСОБА_21 дав показання про те, що обвинувачений підбіг битися до ОСОБА_22 , але він відштовхнув його. Інші учасники хотіли зачепити бочку, але його батько перешкоджав цьому. Почалася бійка, під час якої свідок відійшов у сторону, щоб відігнати дітей з місця події. ОСОБА_23 продовжував намагатися забрати бочку, сів у кабіну та вмикнув задню передачу і почав рух. В цей час коло машини були ОСОБА_24 , батько обвинуваченого та потерпіла. Коли стали кричати, що давить матір, обвинувачений від`їхав вперед, а свідок став попереду руху його машини, щоб перешкодити залишити місце події. Свідок підтвердив, що подія відбувалась протягом 20 хвилин. Обвинувачений знаходився за кермом, а він - зі сторони водія, але позаду машини. Обвинувачений включив задню передачу та вискочив з машини, а мати в цей час намагалась довести, що земля належить їхній сім`ї. Коли обвинувачений вискочив з машини та біг в напрямку до ОСОБА_9 , машина котилася назад, тоді всі, і його рідня, і рідня зі сторони обвинуваченого, почали кричати, що машина чавить матір. На це ОСОБА_13 вскочив в машину і від`їхав вперед. До нього підійшла сестра ОСОБА_25 , сказала, щоб він виїжджав машиною вперед, але свідок зайшовши наперед по ходу руху машини, перешкоджав цьому. А ОСОБА_25 відтягувала його за руки. Коли свідок підійшов до потерпілої, мати вже лежала на землі, після чого він поїхав за медичкою.

Інші свідки: ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_7 , які були допитані у судовому засіданні, також підтвердили що під час того, як обвинувачений намагався відтягнути металеву бочку, за якою приїхав вантажним автомобілем між ним, його братом та батьком та чоловіком і синами потерпілої виникла суперечка, яка перейшла в бійку. Потерпіла намагалась довести, що майно належить її сім`ї, тому перешкоджали забрати цю бочку. Бійка тривала увесь той час, поки обвинувачений намагався зачепити бочку і припинилась лише тоді, коли відбувся наїзд на потерпілу. Після чого викликали швидку медичну допомогу та працівників поліції.

Окрім показів обвинуваченого, потерпілої та свідків, вина ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується наступними, дослідженими судом доказами.

30.04.2020 надійшли відомості за фактом повідомлення диспетчера ШМД про доставлення до травматологічного відділення КНП «Рокитнівська ЦРЛ» ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями внесено до ЄРДР № 0000265 (а.с. 1-6 т.2).

З рапорту чергового працівника поліції ОСОБА_29 вбачається, що 29.04. о 19:51 зі служби 102 надійшло повідомлення диспетчера ШМД Хомич, про те, що 29.04.202 о 19:07 в травматологічне відділення Рокитнівської ЦРЛ з діагнозом: перелом ребер доставлено ОСОБА_6 (а.с.7 т.2).

З рапорту працівника поліції ОСОБА_29 вбачається, що о 17:17. зі служби 102 надійшло повідомлення невідомої особи про те, що 29.04.202 о 17:08 за адресою с. Познань вул.1 Травнева , невідомий здійснив наїзд на авто марки «Урал» (а.с.8 т.2).

29.04.2020 о 19:21 проведено огляд місця події присадибної ділянки ОСОБА_17 в АДРЕСА_4 , на якій розміщена металева бочка, розміром 4,4 м на 2,80 м. На відстані 0,4м від бочки, на землі, наявні відтиски коліс транспортного засобу шириною 2,1 м. та довжиною 9,6 м. Під час огляду, на відстані 90 м від паркану присадибної ділянки розташовувався автомобіль марки «Урал» зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом та завантаженою лісодеревиною породи сосна загальною кубомасою 10 м/куб. На автомобілі наявні пошкодження переднього лобового скла та фари ( а.с. 15 т.2). Крім того, до протоколу долучено схему місця ДТП із зображенням місця розташування транспортного засобу, металевої бочки, слідів транспортного засобу, місця зберігання складеної лісо продукції. До протоколу долучено фототаблицю із зображенням місця розташування вищевказаних об`єктів на момент проведення огляду (а.с. 19-32 т.2).

За результатами проведеної судової інженерно-транспортної експертизи транспортного засобу згідно висновку експерта від 15.06.2020 на момент експертизи гальмівна система та система рульового керування автомобіля «Урал-4320» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані; пошкоджень чи несправностей в досліджуваних системах транспортного засобу, що виникли до пригоди не встановлено (а.с. 55-67 т.2).

Згідно висновку експерта № 105 від 15.05.2020 за медичними документами у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця задньо-зовнішньої поверхні верхньої та середній третинах лівого плеча; обширної гематоми бокової поверхні грудної клітки справа (в межах 30-10 ребер), закритих переломів 3,4,5,6,7,8,9,10 ребер справа з ознаками контузії обох легень, що ускладнилося правобічним гемо пневмотораксом та ушкодженням (клінічно) легеневої тканини справа: синця зовнішньої поверхні серединної третини правого плеча. Вищевказані ушкодження (комплекс ушкоджень, виходячи з їх характеру та локалізації) виникли майже одночасно, за механізмом «удар-стиснення» тіла людини, при цьому (враховуючи множинність переломів ребер із ушкодженням легеневої тканини, односторонність масивного травмування), ймовірніше всього виникли внаслідок стиснення тіла людини, яка знаходилась в момент травмування у вертикальному (близько до такого) положенні між масивними тупими твердими предметами із достатньо значною травмуючою силою в напрямку «справа-наліво» (враховуючи масивність тілесних ушкоджень справа). Вищевказані ушкодження у ОСОБА_6 в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння та які в своєму клінічному перебігу (без надання кваліфікованої медичної допомоги) могли зумовити загрозливий для життя стан.

Експертом не виключається отримання таких ушкоджень за умов транспортної пригоди і термін їх заподіяння може відповідати 29 квітня 2020 року, що не суперечить даті травмування, на яку вказує оглянута та яка вказана в постанові слідчого та медичних документах ( а.с. 82-85 т. 2).

За клопотанням сторони захисту до матеріалів кримінального провадження долучено речовий доказ у вигляді DVD+R, переглядом відеозапису якого від 04.08.2020 року встановлено, що на території огородженої по периметру дерев`яними жердинами, поблизу лісового масиву дерев породи сосна, біля складених та критих шифером лісопиломатеріалів розміщений вантажний автомобіль «Урал», який завантажений лісодеревиною під керуванням водія - ОСОБА_4 Позаду знаходились особи в кількості шести осіб. Проїхавши вперед кілька метрів автомобіль розпочав рух заднім ходом в напрямку великогабаритної цистерни. В подальшому група осіб, серед яких була потерпіла ОСОБА_6 попрямувала до цистерни, де між ними відбулась штовханина та бійка. Водій автомобіля о 00:04:18 виходить з автомобіля та йде до одного з осіб, автомобіль в цей час самовільно, оскільки не був повністю зупинений та поставлений на ручні гальма, продовжує рух заднім ходом в напрямку цистерни, біля якої знаходиться потерпіла та інші. Водій ОСОБА_4 побіг в напрямку цистерни в той час як автомобіль самовільно продовжував рух заднім ходом в напрямку цистерни, де розпочав бійку з одним із учасників події. Далі, о 00:04:28 год. відеозапису автомобіль без водія, самовільно рухаючись заднім ходом, здійснює наїзд на потерпілу ОСОБА_6 , яка знаходилась позаду автомобіля, біля цистерни, розмовляла по мобільному телефону та не встигла уникнути зіткнення. Продовжуючи рух заднім ходом, автомобіль притискає потерпілу задньою частиною автомобіля до цистерни. В цей час водій, усвідомлюючи, що відбувається відразу біжить до автомобіля, сідає за кермо та здійснює рух вперед. Після чого водій виходить та розпочинає знову бійку з одним із присутніх чоловіків. Інші учасники попрямували до потерпілої ОСОБА_6 , яка в цей час знаходилась в стороні, сівши колінами на землю. Через кілька хвилин водій повернувся до автомобіля та розпочинає рух назад, а потім вперед та зупиняється, оскільки інші учасники події стали кидати різні предмети, що були в руках, пошкодивши лобове скло. Водій вистрибує з автомобіля та біжить в напрямку осіб, які кидались по транспортному засобу та знову відбулась бійка. Через деякий час частина осіб розійшлася, а водій сів до автомобіля та виїхав за межі території (а.с. 92-97 т.2).

Під час слідчого експерименту, проведеного із водієм ОСОБА_4 за участю адвоката та статиста та у присутності понятих, ОСОБА_4 підтвердив, що під час конфлікту його вантажний автомобіль перебував у робочу стані із заведеним двигуном. Під час конфлікту, що відбувався з приводу металевої бочки, рідня з боку потерпілої почала нищити автомобіль, у зв`язку з чим він вийшов з кабіни та намагався їм зашкодити у цьому. Також вказав, що автомобіль знаходився на нейтральній передачі і котився заднім ходом до бочки та складених пиломатеріалів. Побачивши це, він швидко повернувся до кабіни та почав рух вперед. Про те, що автомобіль, рухаючись заднім ходом на нейтральній передачі здійснив наїзд на ОСОБА_6 не знав. Коли від`їхав від металевої бочки, то бійка продовжилась. В ході слідчого експерименту ОСОБА_4 пропонувалось розмістити статиста в місця знаходження потерпілої ОСОБА_6 до початку руху автомобіля заднім ходом. З робочого місця водія, бокові дзеркала заднього виду статист не проглядався. Після чого запропонували розмістити статиста в місці знаходження інших пішоходів до початку руху автомобіля заднім ходом. Було встановлено відстань від задньої габаритної точки вантажу автомобіля до правого плеча статиста , яка становить 0,98 м. З робочого місця водія у бокові дзеркала заднього виду проглядався статист. На цьому слідчу дію було завершено та складено схему, фототаблицю (а.с. 114-129 т.2).

Крім того, 13.11.2020 проведено слідчий експеримент за участю потерплої ОСОБА_6 , під час чого потерпіла розповіла та продемонструвала обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29.04.2020 приблизно о 17 годині на території приватного господарства в АДРЕСА_4 . Вказала, що перебувала у стоячому положенні, передньою частиною в напрямку складених дощок, а правою частиною до задньої частини автомобіля, який рухався до бочки. В цей час вона розмовляла по телефону, а автомобіль рухався заднім ходом, всі інші особи, які там стояли розбіглися, а вона не встигла і вантажний автомобіль задньою частиною чи навантаженою на нього деревиною почав здавлювати її до металевої бочки В цей час почула хрускіт у верхній частині свого тіла. Син Едуард почав кричати і автомобіль від`їхав. Після чого невістка викликала швидку та поліцію.

Потерпіла вказала на місце її знаходження під час події. З місця знаходження її під час події,на яке вона вказувала та з робочого місця водія (транспортний засіб з вантажем), бокові дзеркала заднього виду пішохід ОСОБА_6 не проглядалась ( а.с. 131-142 т.2).

Згідно висновку експерта № 9803 від 04.02.2021, за результатами проведеної інженерно - транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП , «… 1.В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Урал-4320» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 для забезпечення безпеки дорожнього руху, з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.1.5;2.3 (підпункту «б» та «д»); 10.1, 10.9 та 15.12 Правил дорожнього руху України. 2.Оцінка дій пішохода ОСОБА_6 не потребує спеціальних пізнань в області автотехніки, а тому виходить за межі компетенції експерта-автотехніка, в зв`язку з чим може бути здійснена органами слідства, суду самостійно. 3.В діях водія автомобіля «Урал-4320» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , вбачаються невідповідності вимогам п. 15.12 Правил дорожнього руху України, який знаходиться в причинному зв`язку з скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди.» (а.с.151-155 т.2).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставиною, що у відповідності до п.1 та 2 ч.1 ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , на думку суду, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що підтверджується його показами, які не містять розбіжностей із дослідженими іншими доказами. Крім того, обвинувачений відшкодував добровільно заподіяну шкоду потерпілій у вигляді витрат на її лікування, медичні обстеження та включену до позовних вимог, грошову компенсацію за перенесені моральні переживання внаслідок ДТП та ушкодження здоров`я у розмірі 100000 грн. У зв`язку з цим, потерпіла ОСОБА_6 та її представник - адвокат ОСОБА_30 відмовились від цивільного позову, пред`явленого в межах даного кримінального провадження, про що остання підтвердила.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 , вперше притягується до кримінальної відповідальності. Вчинене ним діяння віднесене законом до необережного кримінального правопорушення. Тобто, законодавець визначив, що навіть за умови умисного порушення Правил дорожнього руху чи елементарного нехтування ними, що на думку суду, також здійснюється особою свідомо, ставлення особи до наслідків вчиненого кримінального правопорушення у такій категорії справ завжди характеризується необережною формою вини. ОСОБА_4 , даючи покази, вказує на конфліктну ситуацію, яка передувала дорожньо - транспортній пригоді. Вказана обставина підтверджується, як самою потерпілою, так і допитаними свідками. Отже, задовго до цього, між родиною потерпілої та його виник спір з приводу майна - металевої бочки. В день, коли сталася дорожня транспортна пригода, в якій постраждала ОСОБА_6 , обвинувачений разом батьком приїхав забирати бочку, яка, на його думку, належить його батьку, проте здавна нею користується родина потерпілої. В свою чергу, цей спір спровокував конфлікт, який переріс у бійку між членами обох родин. Під час бійки сталася дорожня транспортна пригода. Під час конфлікту поведінка всіх його учасників не була спрямована на дотримання власної безпеки, разом з тим, це не звільняло водія від обов`язку дотримуватися певних вимог Правил дорожнього руху. Обставини, що супроводжували безпосередньо подію послужили підставою для обвинуваченого, який не є обізнаним у юриспруденції, помилково вважати поведінку потерпілої винною ДТП, на чому наголошував захисник.

Враховуючи вище встановлені обставини в їх сукупності, характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги виключно позитивну характеристику ОСОБА_4 по місцю проживання (а.с. 40 т.1), переусвідомлення ним тяжкості наслідків його протиправної поведінки, в результаті чого до винесення вироку він, в усвідомлення своєї вини та наслідків своїх дій, сплатив потерпілій 141 330 грн. у відшкодування шкоди, щиро просив пробачення у потерпілої, беручи до уваги позицію прокурора та сторони захисту, щодо міри покарання, а також запевнення зі сторони потерпілої, що остання не має претензій матеріального характеру до обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, ближче до нижчої межі, тобто у виді позбавлення волі строком на чотири роки, із подальшим звільненням його від відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки та покладенням обов`язків, відповідно до положень ст.ст.75, 76 КК України.

З приводу обрання додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом суд керується наступним.

Санкція ч.2 ст.286 КК України передбачає можливість призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Питання про доцільність призначення факультативного додаткового покарання вирішується за розсудом суду з врахуванням обставин конкретної справи і з обов`язковим мотивуванням прийнятого рішення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, суд, зважаючи на обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення та на особу обвинуваченого, позицію сторони захисту приходить до висновку за можливе не призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. При цьому суд приймає до уваги, що обвинувачений не бажав настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілої, в матеріалах кримінального провадження відстуні відомості про те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за порушення вимог у сфері безпеки дорожнього руху чи перебував у стані алкогольного/наркотичного сп`яніння. Сторонами кримінального провадження не заперечується та обставина, що обвинувачений працює водієм у ДП «Рокитнівський лісгосп» і вказаний транспортний засіб був ввірений йому саме у зв`язку з виконанням ним трудових обов`язків. Робота - єдине джерело доходу обвинуваченого, за рахунок чого він утримує сім`ю, в тому числі двох малолітніх дітей. В разі позбавлення ОСОБА_4 права керування транспортними засобами, його та сім`ю може бути позбавлено права на працю та джерела існування.

Призначене покарання, на думку суду, буде цілком відповідати його меті, зокрема, бути таким заходом примусу зі сторони держави, який сприятиме виправленню засудженого та запобігати вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами та не завдаватиме фізичних страждань чи приниження людської гідності.

Також у відповідності до ст.ст.122, 124, 126 КПК України, підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого судові витрати, понесені у даному кримінальному провадженню на залучення експертів: 1961,04 грн. - за проведення інженерно-транспортної експертизи дослідження технічного стану транспортного засобу та 4086,00 грн. - за проведення інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП.

Речові докази: автомобіль марки «Урал» номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, завантажений лісодеревиною породи сосна загальною кубомасою близько 30м куб., переданий на відповідальне зберігання до ДП «Рокитнівське лісове господарство» підлягає поверненню власнику; DVD-R диск «Verbatim» для лазерних систем зчитування та одним відеозаписом, наданий захисником - залишити в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - два роки.

У відповідності до п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в кримінальному провадженні у сумі 6047,04 грн., з яких: 1961,04 грн. - за проведення інженерно-транспортної експертизи дослідження технічного стану транспортного засобу та 4086,00 грн. - за проведення інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП.

Речові докази: автомобіль марки «Урал» номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, завантажений лісодеревиною породи сосна загальною кубомасою близько 30м куб., переданий на відповідальне зберігання до ДП «Рокитнівське лісове господарство» - поверненути власнику; DVD-R диск «Verbatim» для лазерних систем зчитування та одним відеозаписом - залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Рокитнівський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: