Рівненський апеляційний суд
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2024 року м. Рівне

Справа № 570/2306/24

Провадження № 11-кп/4815/414/24

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2024 року про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001016 від 04.04.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.255-1, ч.ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2024 року задоволено клопотання прокурора відділу нагляду на додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 та продовжено, зокрема ОСОБА_8 , обвинуваченому за ч.2 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 19 липня 2024 року без визначення розміру застави.

Не погодившись з ухвалою суду захисник ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, тому підлягає скасуванню.

Вказує, що судом першої інстанції помилково застосовано обґрунтування продовження запобіжного заходу наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Також зазначає, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_6 ухвалою слідчого була надана можливість внесення застави, тому вважає, що ненадання такої можливості обвинуваченому на даній стадії суд погіршив його становище.

Просить скасувати ухвалу суду від 21 травня 2024 року та постановити нову, якою клопотання прокурора задовольнити частково та продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням йому розміру застави.

Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України, у зв`язку з відсутністю клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 не оспорює правильність та законність ухвали в частині продовження щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із невизначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду в межах апеляційної скарги.

Судове рішення стосовно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його продовження, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі продовження існування ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Так, при розгляді клопотання прокурора суд, пославшись на обставини вчинення кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, прийшов до висновку, що заявлені раніше ризики не зменшилися та продовжують існувати, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення тяжкого корисливого злочину у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

При цьому, доводи сторони захисту щодо необґрунтованості та недоведеності ризиків були предметом розгляду в суді І інстанції з наведенням відповідних мотивів в ухвалі, а саме, що такі аргументи не переважають вимог громадського інтересу щодо забезпечення завдань кримінального провадження, з чим погоджується і колегія апеляційного суду.

Також при викладенні змісту клопотання прокурора з зазначенням його аргументування, покликання суду на наявність, зокрема, обґрунтованої підозри не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України зважаючи на суть прийнятого рішення за результатами поданого клопотання.

Доводи захисника про необхідність визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_6 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тому, суд першої інстанції вірно, керуючись ч.4 ст.183 КПК України, не визначив розміру застави.

Крім того, визначення застави є правом, а не обов`язком суду, тому враховуючи стадію кримінального провадження, встановлені місцевим судом обставини, які свідчать про продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та зважаючи на тяжкість покарання колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, ухвала Рівненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2024 року про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою і підстав для її скасування та встановлення альтернативного запобіжного заходу, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2024 року про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001016 від 04.04.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.255-1, ч.ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3