Справа №751/6011/24
Провадження №1-кс/751/1501/24
УХВАЛА

09 липня 2024 р. місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000687 від 20.03.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся до суду з даним клопотанням посилаючись на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000687 від 20.03.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 03.07.2024, незаконно виростили рослини роду коноплі, з яких відокремили частини рослин та помістили їх на зберігання в господарських приміщеннях, розташованих на території господарства за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжили незаконно зберігати до 03.07.2024 з метою збуту.

Згідно із затвердженим Постановою КМ України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» канабіс віднесений до таблиці 1 списку 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено».

Відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188, канабіс масою від 2500 г, є особливо великим розміром.

03.07.2024 слідчим проведено обшук за місцем винаймання квартири ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone 11Pro Max» ІМЕІ НОМЕР_1 з сім картою мобільного оператора зв`язку НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6

04.07.2024 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом і приєднано до матеріалів кримінального провадження, оскільки вони є знаряддям вчиненого злочину.

Вивчивши вказаний речовий доказ встановлено, що він має доказове значення у кримінальному провадженні та виникла необхідність в його арешті за для забезпечення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

За правилами ч.ч.1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт на зазначені речі необхідно накласти з метою збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речей, що є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Окрім цього, статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом кримінального провадження.

Повернення даного майна може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі, додаткових пояснень та доказів не має.

Власниця майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання про арешт майна, вилученого за місцем її проживання, без її участі.

Вивчивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з витягом з ЄРДР, Головним управлінням національної поліції в Чернігівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000687 від 20.03.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно з протоколом обшуку від 03.07.2024 слідчим під час проведення обшуку, за адресою АДРЕСА_2 , а саме за місцем проживання ОСОБА_6 виявлене майно, щодо якого заявлено клопотання про арешт.

Згідно з постановою слідчого від 04.07.2024 вилучений при обшуку телефон визнаний речовим доказом та приєднаний до кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Таким чином, вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Датою вилучення майна при обшуку є 03.07.2024. Клопотання слідчого про арешт вилученого майна направлено до суду 04.07.2024 через «УКРПОШТУ», тобто в межах визначеного законом строку.

Вирішуючи питання, чи діяв слідчий при вилученні речей та документів в межах, визначених ухвалою слідчого судді від 01.07.2024 про надання дозволу на обшук володіння особи, доходжу висновку, що так, дане майно стосується даного кримінального провадження, та слідчий діяв в межах дозволу слідчого судді на його відшукання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Також існує сукупність обґрунтованих підстав вважати, що телефон, який належить ОСОБА_6 та вилучений під час обшуку за фактичним місцем проживання її співмешканця ОСОБА_4 , є речовим доказом у кримінальному провадженні і на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження його необхідного арештувати.

Слідчий суддя звертає увагу на необхідність невідкладного проведення органом досудового слідства необхідного комплексу відповідних досліджень стосовно вилученого мобільного телефону з метою забезпечення справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу, визначених ст.2 КПК України завдань кримінального судочинства, та необхідністю захисту фундаментальних прав особи права власності.

В протилежному випадку власник майна в разі зволікання і затягування розслідування справи, вправі самостійно звернутись до слідчого судді з клопотанням про зняття арешту з майна.

На підставі викладеного і керуючись ст. 98, 170-175 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт, з забороною відчуження, розпорядження та користування, на майно, що вилучене під час проведення обшуку 03.07.2024 за адресою АДРЕСА_2 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro Max» ІМЕІ НОМЕР_1 з сім картою мобільного оператора зв`язку НОМЕР_2 з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1