Справа № 308/5682/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/415/24 (справа № 308/5682/24), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000619 від 24.02.2024 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, мешканця м. Ужгород, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Громадянин ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, 23.02.2024 в період часу з 13:00 год. по 14:00 год. з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, перебуваючи у АДРЕСА_2 , побачив громадянку, у якої була привідкрита сумка, наблизившись до неї та скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає викрав із сумки мобільний телефон, марки «Neffos», сірого кольору та шкіряний гаманець з лаковим покриттям, зеленого кольору. Після чого, вийшов на зупинці по вул. Гагаріна, біля супермаркету «Silverland», та виявив, що в гаманці знаходяться грошові кошти у сумі 4000 гривень та 500 доларів США, якими в подальшому гр. ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на вищевказану суму.

Окрім того, гр. ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, 23.02.2024 в період часу з 13:00 год. по 14:00 год. з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, перебуваючи у АДРЕСА_2 , побачив громадянку, у якої була відкрита сумка, наблизившись до неї та скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає викрав із сумки мобільний телефон марки «Neffos», сірого кольору та шкіряний гаманець з лаковим покриттям, зеленого кольору. Після чого, вийшов на зупинці по вул. Гагаріна, біля супермаркету «Silverland», та виявив що в гаманці крім готівкових грошей, також були банківські картки, а саме: 2 картки Приват банку, A-Банку, Кредит Агріколь банку та Ексімбанку, якими в подальшому гр. ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Такими діями ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, кваліфікуючими ознаками яких є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та в привласненні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 після роз`яснення йому суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції України і ст. 18 КПК України, свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень визнав повністю за обставин зазначених у обвинувальному акті, погодився давати покази та пояснив все так, як зазначено у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги те, що прокурор, потерпіла, її представник та захисник обвинуваченого також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, визначають долю речових доказів, допитом обвинуваченого та розглядом цивільного позову.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ужгород, громадянин України, українець, з середньою освітою, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, тимчасово не працює, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , які передбачені ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , які передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи до обвинуваченого ОСОБА_6 вид та міру покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушення та проступком, відповідно, наявність двох обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують покарання, як характеризуючі дані суд приймає до уваги те, що обвинувачений має зареєстроване місце проживання, проте не має міцних соціальних зв`язків та роботи, при цьому до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 основного покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавленням волі на строк п`ять років;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі на строк два роки.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають: два дні обмеження волі.

Як зазначено у ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Відтак на підставі пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень слід менш суворий вид покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеженням волі на строк два роки перевести в більш суворий вид покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне до відбуття покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавленням волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України суд також дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України слід покласти на ОСОБА_6 обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2024 року у справі № 308/4503/24 (провадження № 1-кс/308/1846/24) був обраний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною йому в період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Згідно із ч. 7 ст. 72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Проте, у даному випадку, зарахування домашнього арешту судом не проводиться через застосування до обвинуваченого статті 75 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили до суду не надходило, тому суд не вбачає підстав задля його обрання.

Судові витрати у розмірі 1 893,20 грн. за проведення товарознавчої експертизи слід стягнути із обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов потерпілою юридичною особою заявлений не був.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід також скасувати заходи забезпечення кримінального провадження вжиті за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.03.2024 у справі № 308/4503/24 (провадження № 1-кс/308/1407/24), а саме: арешт, накладений на мобільний телефон, марки «Neffos», сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який вилучений 27.02.2024 в ході огляду предмета за адресою: АДРЕСА_3 , та упакований до спец.пакету НПУ №PSP1174708.

Цивільний позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою до цивільного відповідача ОСОБА_6 за яким просить: стягнути із останнього на свою користь майнову шкоду на загальну суму 4 000 грн. та 500 доларів США, а також моральну шкоду у сумі 15 000,00 грн.

В судовому засіданні 13.06.2024 року цивільний позивач та її представник позов підтримали та просили суд його задовольнити.

Цивільний відповідач та його захисник цивільний позов визнали повністю та просили суд його задовольнити.

Прокурор не заперечив проти задоволення цивільного позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Проте, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для саме такого відшкодування з огляду на наступне.

Грошовою одиницею України та законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України; іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом; грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, а використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ст. 99 ч. 1 Конституції України, ст. 192 ч.ч. 1, 2, ст. 533 ч.ч. 1, 3 ЦК України). Тобто, іноземна валюта може використовуватися в Україні, зокрема, як платіжний засіб за зобов`язаннями, у випадках і в порядку, прямо передбачених законом. Така правова позиція, в т.ч., із посиланням на передбачені законом конкретні випадки використання іноземної валюти на території України, викладена у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14 і в ряді інших постанов (ст. 214 ч. 2, ст. 360-7 ч. 1 ЦПК України).

За змістом установлених порядку та умов відшкодування майнової шкоди, використання іноземної валюти для відшкодування шкоди (збитків), у т.ч., і завданої викраденням іноземної валюти, законом не передбачено, тож винний не має саме такого, передбаченого законом, обов`язку здійснювати відшкодування шкоди шляхом сплати коштів у іноземній валюті.

З огляду на викладене суд не приймає визнання позову цивільним відповідачем, оскільки воно суперечить вищезазначеним нормам закону, проте вважає за можливе позов задовольнити та стягнути з цивільного відповідача на користь цивільного позивача 23 240,15 грн. матеріальної шкоди та 15 000,00 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. При цьому 500,00 доларів США слід перевести у гривні за курсом Національного Банку України станом на 23.02.2024 року (дату вчинення кримінального правопорушення), який складав 38,4803 за 1 долар США, що становить 19 240,15 грн. (500 * 38,4803).

Керуючись ст.ст. 100, 128, 174, 369, 370, 373, 374, 376, 377, 392, 395, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України і призначити йому основне покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавленням волі на строк п`ять років;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі на строк два роки.

На підставі пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень менш суворий вид покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеженням волі на строк два роки перевести в більш суворий вид покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне до відбуття покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавленням волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України слід покласти на ОСОБА_6 обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження вжиті за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.03.2024 у справі № 308/4503/24 (провадження № 1-кс/308/1407/24), а саме: арешт, накладений на мобільний телефон, марки «Neffos», сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який вилучений 27.02.2024 в ході огляду предмета за адресою: АДРЕСА_3 , та упакований до спец.пакету НПУ №PSP1174708.

Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь Держави 1 893,20 грн. (Одну тисячу вісімсот дев`яносто три гривні 20 копійок) судових витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4 , серія і номер паспорту, ідентифікаційний номер суду невідомі, 23 240,15 грн. матеріальної шкоди та 15 000,00 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а всього 38 240,15 грн. (Тридцять вісім тисяч двісті сорок гривень 15 копійок).

Речові докази:

-мобільний телефон, марки «Neffos», сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який вилучений 27.02.2024 в ході огляду предмета за адресою: АДРЕСА_3 , та упакований до спец.пакету НПУ №PSP1174708, за постановою від 27.02.2024 року визнаний речовим доказом та за протоколом від 28.03.2024 року переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - вважати повернутим його власнику (законному володільцю);

-односторонній оптичний DVD диск з написом «Axent CD R», який упаковано до паперового конверту білого кольору, визнано речовим доказом за постановою від 28.02.2024 року та долучено прокурором до матеріалів цього кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

В апеляційному порядку може бути оскаржений вирок, який був ухвалений судом першої інстанції і не набрав законної сили. Апеляційну скаргу мають право подати особи, зазначені у ст. 393 КПК України.

Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції до Закарпатського апеляційного суду, - через суд, який ухвалив судове рішення, тобто через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено КПК України, може бути подана: на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1