печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України полковник поліції ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000646 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

11.07.2024 Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України полковник поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000646 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, проте завершити розслідування у кримінальному провадженні у визначений ухвалою строк не представляється можливим, оскільки необхідно провести слідчі (розшукові) дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, однак для закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом, необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Разом з тим, заявлені ризики, які існували при застосуванні до підозрюваного міри запобіжного заходу, не втратили свою актуальність, а відтак запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні щодо клопотання підозрюваного поклався на розсуд суду, а його захисник просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Так, згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

При цьому, абсолютність права на свободу не передбачена ні Конституцією України, ні іншими джерелами права, зокрема Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судовим розглядом встановлено, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України.

23.11.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Після чого, проведеними слідчими діями та розшуковими заходами встановити місцеперебування останнього не представилося можливим, за місцем проживання та реєстрації останній був відсутній.

24.11.2023 відповідно до ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_13 оголошено розшук.

24.11.2023 о 17 год. 40 хв. ОСОБА_5 в порядку ст. 191 КПК України затримано на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва.

За клопотанням сторони обвинувачення, 25.11.2023 у цьому кримінальному провадженні, до ОСОБА_5 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, строком до 21.01.2024.

18.01.2024 щодо ОСОБА_5 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, строком до 23.02.2024.

20.02.2024 щодо ОСОБА_5 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, строком до 20.04.2024.

18.04.2024 щодо ОСОБА_5 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, строком до 23.05.2024.

14.05.2024 щодо ОСОБА_5 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, строком до 13.07.2024.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, а саме:

- протоколами оглядів місць події від 02.07.2023, у ході яких зафіксовано обставини та сліди вчинення злочину відносно подружжя ОСОБА_14 ;

- показаннями потерпілої ОСОБА_15 ;

- показаннями потерпілого ОСОБА_16 ;

- протоколом про проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_15 ;

- протоколом про проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_16 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_15 впізнала особу, яка під час розбійного нападу знімала з обличчя балаклаву ( ОСОБА_17 );

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_15 впізнала особу, яка під час розбійного нападу наносила їй чисельні удари ( ОСОБА_7 );

- висновком експерта від 11.07.2023 № 123, відповідно до якого у ОСОБА_15 виявлено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- висновком експерта від 11.07.2023 № 124, відповідно до якого у ОСОБА_16 виявлено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- протоколами огляду відеозаписів з камер відеоспостереження, відповідно до яких зафіксовано осіб, які вчинили злочин та автомобіль «DACIA LOGAN»;

- аналітичною довідкою щодо руху автомобіля «DACIA LOGAN» з 01 по 03.07.2023;

- висновком судової портретної експертизи, відповідно до якого у відеофайлі із камери відеоспостереження АЗС « БРСМ Нафта », розташованої на 246 км. автодороги Київ-Одеса, Кіровоградська область, Благовіщенський район. С. Великі Трояни, та у файлі особової картки ДМС України на ім?я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зображена одна і таж особа;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , який зазначив, що ОСОБА_5 повідомляв йому про намір заволодіти грошовими коштами подружжя ОСОБА_14 й пропонував йому взяти участь у злочині;

- протокол пред`явлення свідку ОСОБА_18 для впізнання особи за фотознімками, у ході якого свідок впізнав ОСОБА_5 як особу, яка пропонувала йому взяти участь у незаконному заволодінні грошовими коштами потерпілих ОСОБА_14 ;

- протоколами про проведення щодо ОСОБА_7 та інших учасників організованої групи негласних слідчих (розшукових) дій, у ході яких зафіксовано зустрічі та розмови між учасниками групи, розмови про окремі обставини учинення злочинів, викрадені речі та розподіл грошей, тощо;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні сторони обвинувачення та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

16.01.2024 заступником Генерального прокурора України строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 23.02.2024.

15.02.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, а саме до 23.05.2024.

30.04.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до десяти місяців, а саме до 23.09.2024.

Так, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не може бути закінчено у строк до 13.07.2024, у зв`язку із винятковою складністю кримінального провадження, оскільки в кримінальному провадженні необхідно виконати слідчі (розшукові) та процесуальні дії:

- провести аналіз та огляд інформації операторів мобільного зв`язку;

- розсекретити та долучити до матеріалів кримінального провадження протоколи про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, ухвали апеляційного суду, на підставі яких проведено негласні слідчі (розшукові) дії, а також клопотання і доручення слідчих;

- отримати висновки фототехнічної, трьох судових молекулярно-генетичних експертиз;

- з урахуванням встановлених фактичних обставин вчинення злочинів повідомити 7 підозрюваним про зміну раніше повідомлених підозр та про нові підозри.

Крім того, після проведення вказаних слідчих та процесуальних дій необхідно виконати вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України, з наданням достатнього часу стороні захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, скласти та вручити стороні захисту обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Стороною обвинувачення доведено, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України:

Так, в судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідуваний та суду.

Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років з конфіскацією майна, тому усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також слід врахувати відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, джерела доходів. Крім того, після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, останній на виклик не з`явився й з метою переховування від органу досудового розслідування виїхав до м. Суми, де був затриманий на підставі ухвали слідчого судді.

Матеріали клопотання доведено наявність ризику, який передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вказаний ризик обґрунтовується тим, що місцезнаходження усіх речей і документів, що можуть мати значення для кримінального провадження, на даний час не встановлено, а також не встановлені усі особи, що причетні до вчинення кримінальних правопорушень в складі організованої злочинної групи, керівником та організатором якої він є, тому з метою перешкоджання досудовому розслідуванню ОСОБА_5 зможе самостійно або шляхом повідомлення інших співучасників кримінальних правопорушень знищити або спотворити речі і документи, а також знаряддя вчинення кримінальних правопорушень. Тому обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може призвести до спілкування його з іншими, не встановленими на даний час учасниками, розробляння стратегії дій, спрямованих на приховування слідів злочинів, уникнення від кримінальної відповідальності, спотворення речей та документів, які його викривають, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а саме:

- з метою приховання слідів злочину, може вчиняти дії щодо видалення та спотворення інформації та документів, які містять сліди кримінального правопорушення;

- знищити чи спотворити мобільні телефони та сім-картки, які використовувалися в тому числі для з`єднання через мобільний додаток «WhatsApp» та спілкування з іншими учасниками для вчинення злочинів;

- знищити документацію, яка свідчить про вчинення злочинів. Ці документи мають важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадженні;

- знищити інші речі та документи, які можуть підтверджувати причетність ОСОБА_5 та інших не встановлених на даний час учасників організованої злочинною групи до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а також інших кримінальних правопорушень, до яких ОСОБА_5 може бути причетний.

Так, в судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки йому відомі місця мешкання потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні і беручи до уваги насильницький характер вчинення кримінальних правопорушень із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, а також із погрозами застосування такого насильства.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від них та дослідження їх судом.

Окрім цього, прокурором доведено, що існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на корисливий характер вчиненого кримінального правопорушення, відсутність постійного місця роботи й постійного джерела доходів. Крім того, ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, й на даний час є обвинуваченим у інших кримінальних провадженнях, які перебувають на розгляду у судах за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім наявності ризиків, відповідно до положень ст. 178 КПК України необхідно враховувати: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється: від 8 до 15 років з конфіскацією майна; насильницький характер вчинених кримінальних правопорушень; відсутність міцних соціальних зв`язків; відсутність постійного місця роботи; відсутність постійного джерела доходів; вчинення злочинів у складі організованої групи; репутацію підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, й на даний час є обвинуваченим у інших кримінальних провадженнях, які перебувають на розгляду у судах за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України; особливо великий розмір майнової шкоди, у завданні якої він підозрюється.

Так, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер і тяжкість інкримінованого злочину. Відповідно до вказаної Рекомендації важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин.

У п. 60 рішення ЄСПЛ у справі «Смірнова проти Росії» від 21.07.2003 суд відзначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, у якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Крім того, питання щодо наявності захворювань, які б вказували про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою і були підставами для його звільнення встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку.

Під час досудового розслідування не встановлено будь-яких даних про те, що підозрюваний не може утримуватися в державній установі «Київському слідчому ізоляторі», не встановленого того, що підозрюваний має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України віл 15.08.2014 №1348/5/572 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за №990/25767 свідчать про неможливість тримання підозрюваної під вартою.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, те, що на даній стадії досудового розслідування не можливо закінчити досудове розслідування, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини інкримінованого підозрюваному діяння, наслідки його вчинення, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави при продовженні строків тримання під вартою.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України полковник поліції ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000646 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 08.09.2024 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_19