Справа № 357/5922/24
У Х В А Л А

про арешт майна

29 квітня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання начальника Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000143, яке внесене до ЄРДР 28 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В:

у поданому клопотанні, прокурор ОСОБА_3 просив:

(1) накласти арешт і заборонити державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, у тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників на земельну ділянку: :01:028:0055, площею 1,5234 га, яка належить Ставищенській сільській раді (код ЄРДПОУ 04360913), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 ;

(2) відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, розглядати клопотання без виклику власників майна з метою забезпечення арешту.

Своє клопотання, прокурор ОСОБА_3 мотивував тим, що в ході досудового розслідування установлено, що 04 серпня 2015 року невстановлена особа подала до Ставищенської селищної ради Київської області підроблену заяву про скасування акту на право постійного користування землею серії 1-КВ № 002569 від 25 вересня 1997 року від імені керуючого санацією ВАТ «Ставищепродтовари» ОСОБА_4 ..

У результаті вказаних дій земельна ділянка з кадастровим номером :01:028:0055, площею 1,5234 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана в оренду ТОВ «ВВ Альянс +».

Внаслідок цього скасований державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії 1-КВ № 002569 від 25 вересня 1997 року, чим спричинена ВАТ «Стаивщепродтовари» матеріальна шкода.

Отже, у слідства є підстави вважати, що вище вказана земельна ділянка набута кримінально-протиправним шляхом, у зв`язку з чим є речовим доказом.

У зв`язку з цим, посилаючись на ст. 170, 171, 172 КПК України, вважав, що суд має накласти на неї арешт, з метою її збереження, як речового доказу.

Вказував, що земельна з кадастровим номером :01:028:0055, площею 1,5234 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить Ставищенській сільській раді та перебуває у користуванні ТОВ «ВВ Альянс +», що підтверджується інформацією з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Вважав, що слідчий суддя має розглядати клопотання за їх відсутності для забезпечення арешту майна.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримав своє клопотання за обставин та підстав наведених у ньому.

Своєю чергою, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважав, що існують достатні підстави для розгляду поданого клопотання без участі користувача майном, оскільки це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя вважає, що існують обґрунтовані побоювання, що у разі, якщо ця особа дізнається про розгляд такого клопотання, вона буде вживати заходи для передачі земельної ділянки в суборенду, або у інший спосіб перешкоджатиме накладенню арешту на неї.

Вирішуючи клопотання по суті, слідчий суддя керується такими мотивами.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, при вирішенні питання про арешт майна, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Правовою підставою для арешту земельної ділянки з кадастровим номером :01:028:0055, площею 1,5234 га, яка належить Ставищенській сільській раді (код ЄРДПОУ 04360913), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є необхідність її збереження, як речового доказу.

Отже, слідчий суддя має перевірити чи має вона ознаки визначені ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею з`ясовано, що згідно з постановою про визнання речовими доказами від 05 квітня 2024 року, земельну ділянку з кадастровим номером :01:028:0055, площею 1,5234 га, яка належить Ставищенській сільській раді (код ЄРДПОУ 04360913), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ), визнано речовим доказом.

Слідчий суддя вважає, що таке визнання відбулося у спосіб та згідно вимог КПК України, з огляду на таке.

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 375312295 від 22 квітня 2024 року, земельна ділянка з кадастровим номером :01:028:0055, площею 1,5234 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , належить Ставищенській сільській раді та перебуває в оренді ТзОВ «ВВ-АЛЬЯНС+», на підставі Договору оренди землі, серії та номер: б/н, виданий 17 вересня 2015 року.

З наданих копій договору оренди земельної ділянки (а.с. 19-23), протоколу № 55 від 09 вересня 2015 року (а.с. 24-25), висновку експерта від 07 грудня 2016 року № 19/5-01/268 (а.с. 26-33), висновку експерта від 20 січня 2017 року (а.с. 36-46), протоколу тимчасового доступу до речей і документів (а.с. 49-51), протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 (а.с. 52-53); протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 08 листопада 2018 року (а.с. 54-55), протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 05 листопада 2018 року (а.с. 56-57), протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 05 листопада 2018 року (а.с. 58-59); протоколу одночасного допиту осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 (а.с. 60-62), протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 18 лютого 2019 року (а.с. 63-64), протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 28 березня 2024 року (а.с. 65-71), листа від 13 листопада 2018 року № 1731-16.22-31 (а.с. 72), протоколу огляду місцевості від 05 квітня 2024 року (а.с. 76-82), слідчий суддею з`ясовано таке.

04 серпня 2015 року невстановлена особа подала до Ставищенської селищної ради Київської області підроблену заяву про скасування акту на право постійного користування землею серії 1-КВ № 002569 від 25 вересня 1997 року від імені керуючого санацією ВАТ «Ставищепродтовари» ОСОБА_4 ..

У результаті вказаних дій земельна ділянка з кадастровим номером :01:028:0055, площею 1,5234 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана в оренду ТОВ «ВВ Альянс +».

Внаслідок цього скасований державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії 1-КВ № 002569 від 25 вересня 1997 року, чим спричинена ВАТ «Стаивщепродтовари» матеріальна шкода.

Отже, дійсно є підстави вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:028:0055, площею 1,5234 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ділянка може бути предметом кримінального правопорушення, а тому згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України є речовим доказом.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на важливість вказаного речового доказу обмеження права власності буде розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження, а також не матиме невідворотних наслідків для власника, оскільки спосіб арешту, у який прокурор просить його застосувати, не впливатиме на можливість користування земельною ділянкою.

Слідчий суддя вважає, що досягнення мети збереження речових доказів, можливе виключно за рахунок накладення арешту, оскільки можливий поділ, застава, суборенда земельної ділянки перешкоджатиме виконанню завдання кримінального провадження, визначеного у ст. 2 КПК України та ускладнить досудове розслідування.

Отже, за викладених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Керуючись ст. 170-175, 309-310 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання начальника Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт і заборонити державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, у тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників на земельну ділянку: :01:028:0055, площею 1,5234 га, яка належить Ставищенській сільській раді (код ЄРДПОУ 04360913), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1