Справа № 399/201/24
Провадження № 1-кп/399/44/2024
В И Р О К

Іменем України

09 липня 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану та повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану за наступних обставин.

08 лютого 2024 року, в денний час, обвинувачений ОСОБА_3 знаходився в приміщенні житлового будинку потерпілої ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , де він помітив на тумбі в приміщенні спальної кімнати вказаного будинку належні ОСОБА_5 грошові кошти та у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення вказаних грошових коштів.

Реалізовуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до тумби в приміщенні спальної кімнати вказаного будинку та, скориставшись відсутністю власника будинку та інших осіб, таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 500 грн. із якими зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, в кінці лютого 2024 року, обвинувачений ОСОБА_3 знаходився в приміщенні житлового будинку потерпілої ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , де він помітив в приміщенні спальної кімнати вказаного будинку належні ОСОБА_5 електроінструменти та у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення вказаного електроінструменту.

Реалізовуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , зайшовши в приміщення спальної кімнати вказаного будинку та, скориставшись відсутністю власника будинку та інших осіб повторно таємно викрав належні ОСОБА_5 акумуляторний шуруповерт марки МАС ALLISTER модель MSCD18-LI-2 вартістю із урахуванням зносу 2466 гривень 33 копійки, циркулярну пилу марки PCS 1200 С, 1200W вартістю із урахуванням зносу 1213 гривень 33 копійки, а всього на загальну суму 3679 гривень 66 копійок, із якими зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Він же в кінці березня 2024 року, знаходився на території домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , де помітив в господарському приміщенні домоволодіння належну ОСОБА_5 сітку рабицю, та у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення вказаної сітки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , зайшовши в господарське приміщення домоволодіння та, скориставшись відсутністю власника будинку та інших осіб повторно таємно викрав належні потерпілії ОСОБА_5 два рулони сітки рабиці вартістю із урахуванням зносу 1191 гривня 70 копійок, із якими зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та розкаявся у вчиненому. Суду пояснив, що деякий час проживав в домоволодінні належного потерпілій і 8 лютого 2024 року в денний час допомагав потерпілій по господарству та знаходився на території двору. Зайшовши до будинку на тумбі в спальній кімнаті побачив 500 гривень та вирішив їх викрасти. В кінці лютого 2024 року в кімнаті спальні знайшов шуруповерт та циркулярну пилу які також викрав. Пізніше з господарчого приміщення в домоволодінні потерпілої викрав сітку рабицю. Додав, що з потерпілою розрахувався та вибачився.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження.

ОСОБА_3 в судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення, їх кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна в умовах воєнного стану та повторному таємному викраденні чужого майна в умовах воєнного стану, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та визнання вини.

Обставини, передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання відсутні.

Обтяжуючу обставину - вчинення злочину особою повторно, суд вважає за необхідне виключити, з огляду на наступне.

Щодо повторності суд зазначає, що повторність береться до уваги судом на загальних підставах, як обставина, що обтяжує покарання, лише у тому разі, коли така кваліфікуюча ознака, як повторність, не передбачена законодавцем у диспозиції статті й відсутня в формулюванні обвинувачення. Натомість, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України (за ознакою повторності), унеможливлює її повторне врахування судом при призначенні покарання та визнання обставиною, що його обтяжує. А тому, ця обставина (повторність) судом у вироку не враховується як обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я.

Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України.

Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованої статті КК України.

Разом з тим, враховуючи зазначені вище відомості, які характеризують особу обвинуваченого, встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, і висновки досудової доповіді, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, тобто наявні підстави для застосування ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлявся. Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік та 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: DVD-R диск, на який скопійовано відеозаписи проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 та проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 і обвинуваченого ОСОБА_3 від 28.02.2024, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: акумуляторний шуруповерт марки МАС ALLISTER модель MSCD18- LI-2, який знаходиться на зберіганні у власниці ОСОБА_5 - залишити у її розпорядження.

Речовий доказ: циркулярна пилу марки PCS 1200 С, 1200W.- яка знаходиться на зберіганні у власниці ОСОБА_5 - залишити у її розпорядження.

Речовий доказ: два рулони сітки рабиці, які знаходяться на зберіганні у власниці ОСОБА_5 - залишити у її розпорядження.

Речовий доказ: DVD-R диск із відеозаписом слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_3 який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1