Справа № 308/8163/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000487 від 06.02.2024 СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки міста Ровеньки, Луганської області, громадянки України, українки за національністю, з середньою спеціальною освітою, тимчасово непрацюючої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

- вироком Ужгородського міськрайонного суду від 20.03.2024 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі,

підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні №0000487 від 06.02.2024 СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 р. строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та діє по теперішній час. Незважаючи на викладене, 24 січня 2024 о 19 годині 08 хвилин ОСОБА_4 знаходилася в гіпермаркеті «Епіцентр», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де в неї виник протиправний умисел направлений на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, ОСОБА_4 того ж дня близько 19 години 10 хвилин переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, зайшла до гардеробу, де таємно повторно викрала футболку чоловічу сірого кольору марки «UNDER ARMOUR», футболку білого кольору марки «Nike», штани жіночі чорного кольору марки «Nike», джемпер чорного кольору марки «Nike», лосини чорного кольору марки «THE NORTH FACE», джемпер чорного кольору марки «THE NORTH FACE», приховавши їх під верхній одяг.

Після чого ОСОБА_4 пройшла касову зону магазину, де не розрахувавшись за вище вказаний товар, покинула місце події, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «Епіцентр К» матеріальний збиток на загальну суму 14085 (чотирнадцять тисяч вісімдесят п`ять) гривень.

Окрім цього, 07 березня 2024 в період часу з 18 годин 50 хвилин по 19 годину 10 хвилин ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, зайшла до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 де в неї виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, ОСОБА_4 , близько 18 години 59 хвилин, таємно, повторно викрала спортивні штани марки «Адідас» чорного кольору, приховавши їх під верхній одяг.

Після чого, ОСОБА_4 пройшла касову зону магазину, де не розрахувавшись за вищевказаний товар, покинула місце події, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «ВОКСХОЛ» матеріальний збиток на загальну суму 2908 (дві тисячі дев`ятсот вісім) гривень 34 (тридцять чотири) копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

25.04.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушень (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий зазначає, що підозрюваною у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Ровеньки, Луганської області, громадянка України, українка за національністю, з середньою спеціальною освітою, тимчасово непрацююча, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму: востаннє 20.03.2024 Ужгородським міськрайонним судом за ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення;

-протоком огляду місця події;

-протоколом перегляду відеозапису.;

-протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом пред`явлення особі для впізнання ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом пред`явлення особі для впізнання ОСОБА_9 ;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення;

-протоколом огляду місця події;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_12 ;

-протоколом пред`явлення особі для впізнання ОСОБА_10 ;

-протоколом пред`явлення особі для впізнання ОСОБА_11 ;

-протокол перегляду відеозапису.

У клопотанні слідчий зазначає, що на даний час є необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою забезпечення виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину , санкція за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування вказаних ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги наведене, враховуючи те, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків, а також запобігання ризикам: спробам переховуватися від органу досудового розслідування і суду ; незаконно впливати на свідків та представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також враховуючи те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у слідства не має, а менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання або особиста порука не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Беручи до уваги наведене, у сторони обвинувачення існують обґрунтовані підстави вважати про існування ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав просив суд його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Захисник обвинуваченої в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, зазначила, що відсутні докази на підтвердження заявлених прокурором ризиків.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечила та зазначила про відсутність доказів вчинення нею злочину. Вважає підозру не обгрунтованою , вину у вчиненому заперечує. Доводи прокурора, щодо наявності ризиків вважає його припущеннями.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, доводи захисника, підозрюваної, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно зі ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.194 КК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Витягом з кримінального провадження №0000487 від 06.02.2024 року підтверджено, що органом досудового розслідування Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

25.04.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останньої у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин. Зокрема, кримінальне правопорушення передбачене за ч.4 ст. 185 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_4 про підозру, копія якої їй вручена.

Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваної не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя , виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів , що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 185 КК України , слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, наявності таких ризиків як переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашнього арешту в нічний час доби.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Додані до клопотання докази підтверджують існування ризику можливості ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування, слідства та суду ; незаконно впливати на свідків та представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Співставлення негативних для підозрюваної наслідків переховування у вигляді її покарання у невизначеному майбутньому, з засудженням до покарання у вигляді позбавлення волі у разі доведення прокурором її винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Про актуальність цього ризику вказують і умови, в яких перебуває Україна. На думку слідчого судді, з урахуванням введення воєнного стану, ресурси контролю за поведінкою підозрюваних, обвинувачених у контексті встановлення місцезнаходження, перетину державного кордону є більш обмеженими. Це вимагає вжиття додаткових заходів з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваних, обвинувачених, в тому числі шляхом застосування запобіжних заходів та покладення обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, який обумовлений саме існуванням саме ризику переховування. На даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання суду, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та слідства є високим.

Щодо існування ризику незаконного впливу на свідків та представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні

Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваного ОСОБА_4 на представника потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілим у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, слідчий суддя може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки, потерпілий допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Слідчий суддя вважає, що ризик впливу на представника потерпілого та свідків у кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та дослідження їх судом.

На переконання слідчого судді, ризик незаконного впливу на представника потерпілого та свідків у кримінальному провадженні лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, підозрювана стає обізнаною про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні.

Відповідний незаконний виплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрювану як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваній та не мають безпосереднього зв`язку із її особою (наприклад показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Слідчий суддя вважає ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні обгрунтованим, оскільки їх показання відповідно, є процессуальними джерелами доказів ( ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування.

При цьому слід врахувати, що оскільки наразі кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, стороною обвинувачення допитані не усі свідки. Таким чином, навіть незважаючи на проведення допитів осіб на стадії досудового розслідування, незастосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу дасть їй можливість здійснювати вплив на вказаних вище осіб з метою спотворення їхніх показань під час розгляду кримінального провадження у суді.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Слідчий суддя вважає реальним існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що підозрювана ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання її винною, може вдатися до дій які будуть перешкоджати тим чи іншим чином органу досудового розслідування здобути докази злочинної поведінки останньої.

Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінується, тяжкістю покарання, яке їй загрожує - згідно санкції статті Кримінального кодексу України, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби без застосування засобу електронного засобу контролю.

Слідчий суддя також акцентує увагу на тому, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, будь-який запобіжний захід (у тому числі і винятковий запобіжний захід - тримання під вартою) застосовується виключно з метою забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчиняти дії перелічені у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не є покаранням за вчинене кримінальне правопорушення у розумінні норм кримінального закону і не може застосовуватися у якості такого.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на підозрювану слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000487 від 06.02.2024 СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ровеньки, Луганської області, громадянки України, українки за національністю, з середньою спеціальною освітою, тимчасово непрацюючої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ? запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби у період з 22:00 год. по 07:00 год. наступної доби, без застосування електронного засобу контролю, на строк до двох місяців, в межах строку досудового розслідування, а саме до 24 червня 2024 року.

У відповіднсті до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки :

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

3) утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими, в даному кримінальному провадженні;

Строк дії ухвали - до 24 червня 2024 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_4 . Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області. Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вище вказаних зобов`язань відносно нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Повний текст ухвали оголошено 14.05.2024 року о 13 год. 40 хв.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1