№ провадження 1-і/646/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2024 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001079 від 01.10.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

Червонозаводський районний суд м.Харкова здійснює кримінальне провадження №0001079 від 01.10.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

22.02.2024р. прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою.

Оскільки головуючий у цій справі суддя ОСОБА_6 з 20.02.2024р. тимчасово відсутній на роботі з поважних причин (у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності), клопотання прокурора було автоматично розподілено в провадження судді ОСОБА_1 на підставі відповідного протоколу автоматичного розподілу судових справ між суддями від 22ю02.2024р.

Частиною 6 статті 615 КПК України передбачено, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Разом з тим, це питання має бути вирішено у судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження з метою дотримання гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод права на справедливий суд, а також принципів забезпечення права на захист, доступу до правосуддя, змагальності сторін, а також гласності і відкритості судового провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, якими воно обґрунтовано.

Так, у клопотанні прокурор просить продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою без визначення застави та посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину та існування ризиків, передбачених 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. На думку прокурора, про існування ризику переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та вчиненні інших кримінальних правопорушень свідчить тяжкість обвинувачення, обізнаність про місце проживання свідків, усвідомлення невідворотності покарання та наявність можливості ухилитися від кримінальної відповідальності, вчинити самовільне залишення військової частини або місця служби, дезертирство, продовжувати злочинну діяльність. Прокурор переконаний, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого з огляду на тяжкість можливих правових наслідків для обвинуваченого у випадку доведення його вини під час судового розгляду, а також з урахуванням вищевказаних ризиків.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків не існує, оскільки безпосередніх очевидців інкримінованого обвинуваченому діяння немає. Крім того, обвинувачений не збирається переховуватися від суду та ухилятися від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора та підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечував проти клопотання захисника.

Дослідивши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що будучи військовослужбовцем, в ході конфлікту з незнайомим йому ОСОБА_7 , наніс йому не менше п`яти ударів ножем по всьому тулубу та кінцівкам. Внаслідок отриманих поранень ОСОБА_7 помер.

ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке відноситься до особливо тяжких злочинів.

Існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 вищевказаного кримінального правопорушення.

Що стосується особи підозрюваного, то він є уродженцем смт Новодонецьке міста Добропілля Донецької області, громадянин України, має вищу освіту, неодружений, дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, має зареєстроване місце проживання у смт Новодонецьке Краматорського району Донецької області, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді такелажника такелажного відділення взводу забезпечення самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше не судимий.

Отже, у даному випадку існують ризики, передбачені п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ризик переховування обвинуваченого від суду, а також ризик його незаконного впливу на свідків.

Так, обвинувачений не має настільки міцних соціальних зв`язків ані у місці зареєстрованого проживання, ані у місці несення військової служби, які б однозначно запобігали ризику переховування від суду, враховуючи тяжкість обвинувачення. З огляду на правові наслідки, які йому загрожують у випадку доведеності його винуватості, переховування його від органу досудового розслідування та суду може бути ним розцінене як менш обтяжливе, ніж понесення правових наслідків інкримінованого злочину.

Крім того, стороні захисту відкриті матеріали досудового розслідування, отже обвинуваченому відомі місця проживання та роботи свідків у кримінальному провадженні. Під час судового розгляду свідки ще не допитувалися. При цьому суд може приймати до уваги лише ті показання свідків, які він безпосередньо сприймав у судовому засіданні. З огляду на тяжкість обвинувачення ці обставини свідчить про ризик незаконного впливу на свідків з метою надання показань на користь обвинуваченого.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, на які посилається прокурор, не був доведений під час розгляду клопотання, оскільки обставини, наведені прокурором у їх обґрунтування, є припущеннями, а не конкретними фактами, які можуть свідчити про певну поведінку обвинуваченого у майбутньому.

В той же час встановлені під час розгляду клопотання слідчого ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, разом з обґрунтованою підозрою у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину є підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть гарантувати належної процесуальної поведінки підозрюваного, враховуючи характер та обставини інкримінованого злочину, а також особисту ситуацію підозрюваного.

На підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 183, 186, 193, 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на особисте зобов`язання.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22.04.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 22.04.2024р.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1