Провадження №1-кп/761/1332/2024
В И Р О К

іменем України

08 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 120 211 001 000 022 84 щодо обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, працючого на посаді охоронця в ДП «НІРУ Оріона», раніше не судимого, інваліда 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 , грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3. «б», 18.4 Правил Правила безпеки дорожнього руху, 10.06.2021 року приблизно о 19 год.44 хв. У м.Києві напроти будинку АДРЕСА_3 , невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, не відреагував на зниження швидкості, невстановленого автомобіля, перед нерегульованим пішохідним переходом в сусідній смузі правого руху попутного напрямку, в свою чергу не знизив швидкість і не зупинився перед пішохідним переходом і не переконався у відсутності пішоходів та продовжуючи рух керованого ним автомобіля «ВАЗ 2107» днз НОМЕР_1 , виїхав на нерегульований пішохідний перехід та передньою правою частиною вказаного автомобіля допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

Під час керування транспортним засобом обвинувачений допустив порушення п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; та п.18.4 якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються на сусідніх смугах повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися та можуть продовжувати рух лише, переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_7 на порушення ним Правил безпеки дорожнього руху визначених ПДР України, в результаті наїзду автомобілем «Ваз 2107» днз НОМЕР_1 , потерпілому ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: рана голови, садна голови, крововиливи у м`яких тканинах зліва в лобно- тям`яній ділянці потилиці; епідуральний крововилив над лівою скроневою часткою; перелом лівої скроневої, лобної кісток, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Отже ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав у повному обсязі пред`явленого йому обвинувачення.

Цивільний позов в частині стягнення спричиненої матеріальної шкоди визнав, щодо моральної шкоди заперечував, стверджуючи, що визначена потерпілим сума у розмірі 400 0000 гривень є для нього непомірною.

Надав показання у яких зазначив, що 10.06.2021 року у вечірній час напроти будинку АДРЕСА_3 , рухаючись на власному автомобілі не зорієнтувався вчасно та не зупинився перед пішохідним переходом та зачепив пішохода, від чого останній впав на асфальтове покриття. Одразу викликав швидку та поліцію. Потім навідувався до потерпілого у лікарню, який відмовився від допомоги. В наступному потерпілий озвучив суму на відшкодування шкоди, яка для нього непосильна, а тому в частині вирішення цивільного позову поклався на суд.

Цивільний позов визнав частково, зазначив, що на даний час на відшкодування моральної шкоди може сплатити лише 5 000 гривень з урахуванням його матеріального становища, оскільки є інвалідом 2 групи, сам потребує лікування, а його доходи складаються лише з пенсії. Також вказав, що страхова компанія відшкодувала матеріальну шкоду у повному обсязі.

У скоєному щиро покаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу та підтверджують цивільний позов, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов і просив стягнути з ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди 6873,40 грн., 400 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та з ПАТ «Просто- страхування» 6873,40 грн на відшкодування шкоди, завданої здоров`ю та 343,67 грн на відшкодування моральної шкоди.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу та підтверджують заявлений цивільний позов, доходить висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України повністю доведена.

За вчинення даного злочину обвинувачений підлягає покаранню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Призначаючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів; обставини вчинення злочину, неумисну форму вини, обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, який не судимий, є інвалідом 2 групи, на спеціальних обліках не перебуває, позитивно характеризується по місцю роботи та проживання, а тому уважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за вчинений злочину в межах санкції ч.2 ст.286 КК України без ізоляції від суспільства з застосуванням ст.75 КК України з визначенням іспитового строку з позбавленням права керувати транспортним засобом та з покладенням обов`язків у відповідності до ст.76 КПК України.

Крім того, призначаючи покарання, яке не пов`язане з ізоляцією від суспільства, суд враховує висновки Центру пробації, викладені у досудовій доповіді.

Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 суд уважає, що вказаний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, під час судового розгляду у якості цивільного відповідача судом було притягнуто ПАТ « Просто Страхування» з якою у обвинуваченою укладено договір, що підтверджується полісом ЕР № 202930903 з визначенням ліміту відшкодування за шкоду життю у 260 000 гривень та майну у розмірі 130 000 гривень.

За приписами статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Вимогами статті 26 1 Відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Документально підтвердженими є витрати на ліки та проведення діагностики у сумі 6873,40 грн., отже вказана сума підлягає стягненню зі страхової компанії.

Таким чином, 5% від 6873,40 становить 343,67 грн. - сума на відшкодування моральної шкоди, яка також підлягає відшкодуванню з цивільного відповідача.

З обвинуваченого на користь потерпілого належить стягнути 100 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних та фізичних стражданнях, які були спричинені потерпілому у наслідок дорожньо - транспортної пригоди. А відтак, керуючись ст.23, 1166, 1167 ЦК України цивільний позов підлягає частковому задоволенню. Відмовляючи в іншій частині позову суд врахував матеріальне положення обвинуваченого, а відтак уважає, що саме такий розмір моральної шкоди є співмірним для відшкодування моральних страждань.

На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави належить стягнути витрати у сумі 2059,44 грн. та 1716,20 грн., пов`язані з залученням експерта, що підтверджується відповідними довідками.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК.

Керуючись ст.349, ст.369-371КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (роки), з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один ) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки у відповідності до ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей же орган про зміну місця проживання та роботи.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, призначене ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України, підлягає окремому виконанню.

На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави стягнути витрати, пов`язані з залученням експерта у сумі 2059,44 та 1716,20 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ПАТ « Просто Страхування» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 343, 67 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 6873,40 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_5 - відмовити.

Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ 2107» днз НОМЕР_1 залишити власнику за належністю - ОСОБА_7 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: