1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1217/24 1-кс/335/1791/2024
29 квітня 2024 року м. Запоріжжя
25.04.2024 слідчий поштою подав слідчому судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що фізичні особи-підприємці м. Запоріжжя, діючи за попередньою змовою з службовими особами АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану, шляхом внесення до офіційних документів (договорів, актів виконаних робіт, товарно-транспортних накладних та ін. документів) завідомо неправдивих відомостей щодо обсягів та якості поставлених деревини паливної твердолистяних порід для непромислового використання 1-ої групи здійснили розтрату бюджетних коштів, порушуючи умови укладених договорів.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що посадові особи КЕВ м. Запоріжжя, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з суб`єктами господарювання, з метою особистого збагачення та збагачення інших членів злочинної групи уклали низку договорів про закупівлю товару за державні кошти, предметом яких є постачання Паливної деревини (Дрова паливні твердолистяних порід для непромислового використання 1-ої групи) за завищеними цінами.
Так встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 за період 2023 2024 рр. без проведення процедур публічних закупівель було укладено 39 договорів на закупівлю деревини на загальну суму 223,3 млн.грн. Вказані договори було укладено із вартістю 3 250 грн. за 1 куб. метр деревини. В ході досудового розслідування встановлено, що ринкова вартість Паливної деревини (Дрова паливні твердолистяних порід для непромислового використання 1-ої групи) становить близько 2 450 грн. за 1 куб. метр з доставкою до місця вигрузки). Згідно отриманої інформації з Лісгоспів - фактична вартість деревини вказаної групи складає від 400 до 1750 грн. за 1 куб. метр.
Відповідно до п. 9 «Особливостей здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану», затверджених постановою кабінету міністрів України №1275 від 11.11.2022 «Деякі питання здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану», (який діяв на момент укладання договорів) - Придбання державними замовниками товарів і послуг оборонного призначення, інших товарів і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони, вартість яких дорівнює або перевищує 200 тис. гривень, робіт оборонного призначення та робіт для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони, у разі коли їх вартість дорівнює або перевищує 1,5 млн. гривень без застосування конкурентних процедур закупівель допускається за однієї з таких умов:
розрахунок ціни договору передбачає прибуток до 25 відсотків собівартості товарів, робіт та послуг, у разі коли виконавець державного контракту (договору) є виробником запропонованого товару, надавачем послуг або виконавцем робіт;
якщо виконавець державного контракту (договору) не є виробником товару, він має гарантувати, що сукупний прибуток усіх суб`єктів господарювання, що були залучені в ланцюгу постачання між виробником товару і виконавцем державного контракту (договору), становить до 25 відсотків первинної собівартості товару.
Собівартість товарів, робіт і послуг визначається виробником товару, надавачем послуг або виконавцем робіт на підставі стандартів бухгалтерського обліку.»
Згідно договорів, укладених КЕВ у м. Запоріжжя з суб`єктами господарської діяльності, вони були укладені відповідно до вищезазначеної постанови із приміткою, що виконавці вказаних договорів є виробниками запропонованого товару та розрахунок ціни договору передбачає прибуток 24,62% собівартості товару.
В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що фактична вартість закупівлі деревини становить від 1 000 грн. до 2 200 грн. за 1 кубічний метр з доставкою до місця призначення. Отже середня вартість за 1 кубічний метр з доставкою до місця призначення становить 1 600 грн. Відповідно до умов договору та постанови кабінету міністрів України №1275 від 11.11.2022 максимальний прибуток може складати до 25 відсотків первинної собівартості товару. Виходячи з вищевикладеного, максимальна ціна 1 кубічного метру деревини з доставкою до місця призначення може становити не більше 2 000 грн. Згідно Додатку 1 до договорів укладених КЕВ м. Запоріжжя із суб`єктами підприємницької діяльності «повна калькуляція ціни за одиницю товару» вартість 1 кубічного метру деревини разом із транспортними витратами до пункту доставки складає 3 078,57 грн., що становить 154% первинної вартості товару.
Згідно інформації, отриманої з банківських установ на рахунки СПД було перераховано кошти, згідно укладених договорів, які в подальшому було перераховані на особисті банківські картки учасників злочинної схеми.
Отже, виходячи із вищевикладеного є підстави вважати, що посадові особи КЕВ м. Запоріжжя, вступивши у злочинну змову із представниками комерційних структур привласнили бюджетні кошти, виділені на закупівлю паливної деревини, шляхом її придбання за завищеними цінами.
Також в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до п 4.4 Договорів про закупівлю товарів за державні кошти: «до кожної партії товару, що постачається, постачальник обов`язково надає Замовнику: видаткові накладні, рахунки фактури, акти прийому передачі товару, сертифікати якості. Без вищезазначених документів оплата поставленого товару не проводиться».
В ході досудового розслідування встановлено, постачальниками паливної деревини під час постачання товарів не було надано жодного сертифікату якості, та не підтверджено походження деревини, однак всупереч умовам договору посадовими особами КЕВ м. Запоріжжя було підписано акти приймання передачі, на підставі, яких перераховано кошти на рахунки суб`єктів підприємницької діяльності в повному обсязі.
В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення зазначеного злочину причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується офісом, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
23.04.2024 слідчим проведено обшук нежитлових (офісних) приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлені та вилучені оригінали та копії договорів та первинних документи щодо поставки деревини, рукописні записи, флеш накопичувачі, печатки суб`єктів господарської діяльності.
Посилаючись на те, що вилучені під час обшуку речі та документи можуть мати значення речових доказів в кримінальному провадженні, оскільки можуть містити в собі інформацію про обставини вчинення злочину, а незастосування арешту до них може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідчий просить накласти на зазначене майно арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий в судовому засідання підтримав клопотання та просив його задовольнити. Також слідчий зазначив, що наразі огляд вилучених речей не проведений. Проте, після проведення огляду вилучених речей та документів може виникнути необхідність у призначені судових експертиз, зокрема судової економічної, необхідною умовою проведення якої є надання експертові вилучених документів.
Власники майна не заперечували проти задоволення клопотання в частині арешту договорів та первинних документів. Щодо фрагменту печатки ФОП ОСОБА_9 , ОСОБА_4 зазначив, що він йому та ОСОБА_5 не належить. Яким чином він опинився в офісі їм невідомо.
Представник власників майна ОСОБА_6 також не заперечував проти задоволення клопотання слідчого в частині арешту документів. В частині арешту фрагменту печатки ФОП ОСОБА_9 висловив заперечення аналогічні запереченням ОСОБА_4 .
Представник власників майна ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вважав його необґрунтованим, оскільки слідчим в клопотанні не зазначені всі реквізити вилучених договорів та документів, що унеможливить їх подальшу ідентифікацію.
Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
В період з 14 год 00 хв 23.04.2024 до 02 год 06 хв 24.04.2024 слідчим проведено обшук нежитлових (офісних) приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлені та вилучені оригінали та копії договорів та первинних документи щодо поставки деревини, рукописні записи, флеш накопичувачі, печатки суб`єктів господарської діяльності.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Досліджені слідчим суддею матеріали кримінального провадження містять достатні дані для висновку, що вилучений слідчим під час обшуку речі та документи можуть містити відомості, які можливо використати як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчим також доведено існування ризиків того, що незастосування арешту майна шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ними може призвести до їх знищення, приховування або відчуження.
Аналіз обставин кримінального правопорушення, викладених у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, дозволяє дійти висновку, що вилучений слідчим речі та документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна. Накладення арешту на вищезазначене майно відповідає потребам досудового розслідування та сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження.
Доводи власника майна щодо відсутності у вилученому телефоні інформації, що має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, слідчим суддею відхиляються за недоведеністю. Пряме чи побічне значення і причетність вказаного майна до обставин кримінального правопорушення мають бути перевірені під час досудового розслідування.
Щодо доводів представника власників майна ОСОБА_7 про те, що вилучення оригіналів первинних документів унеможливлює виконання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зобов`язань за укладеними ними господарськими договорами, слідчий суддя зазначає наступне.
Порядок зберігання речових доказів визначений ст. 100 КПК України, у відповідності до ч. 3 якої володілець вилученого документа має право звернутися до слідчого, прокурора чи суду з клопотанням про надання копії або оригіналу вилученого документа.
З огляду на викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.
Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, власникові майна.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1