Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/603/24
провадження № 1-кп/624/71/24
ВИРОК

іменем України

селище Кегичівка 16 липня 2024 року

Кегичівський районний суд Харківської області,

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю т.в.о. секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні в залі суду смт. Кегичівка кримінальне №0000094 від 17 серпня 2022 року, відповідно до якого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в смт. Кегичівка Харківської області, українець, громадянин України, не військовозобов`язаний, освіта середня, не одружений, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, не працює, інвалідом не являється, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не засуджений, обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2022 року, в ході проведення слідчих (розшукових) дій працівниками Красноградського РВП ГУНП в Харківській області у приміщенні господарської будівлі домоволодіння, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено пінопластовий лоток та полімерний пакет темно-жовтого кольору у яких знаходилась висушена речовина рослинного походження сіро - зеленого кольору у подрібненому стані.

Так, на початку червня 2022 року, точний час не встановлено, ОСОБА_3 зібрав та висушив рослини коноплі для власного вживання, які дико проростали на подвір?ї біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Речовина рослинного походження, у перерахунку на суху речовину склала: 52,70 грам, 22,31 грам загальною масою 75,01 грам та відповідно до таблиці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом.

Отже, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, а саме на незаконне виготовлення та зберігання без мети збуту, наркотичних засобів обіг яких відповідно до таблиці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року, заборонений, умисно, протиправно, зберігав наркотичні засоби за адресою: АДРЕСА_1 для власного вживання.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, а саме виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана заява обвинуваченого, складена в присутності захисника ОСОБА_4 про беззаперечне визнання винуватості, згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоду з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Окрім цього, до обвинувального акту долучено матеріали досудового розслідування №0000094 від 17 серпня 2022 року та документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням докази в їхній сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як виготовлення і зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 Постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

При обранні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного та дані про його особу.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, яка обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліках в наркологічному та психіатричному кабінетах ІНФОРМАЦІЯ_2 , в центрі пробації та на обліку військовозобов`язаних запасу в ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває.

Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.1 ст.309 КК України, а саме, що дане кримінальне правопорушення, на підставі ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, пом`якшуючу покарання обставину та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не засуджений, характеризується посередньо, не працює, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого покарання передбаченого санкцією даної статті, у виді пробаційного нагляду, та покладення на нього наступних обов`язків, що передбачені ст.59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У зв`язку з тим, що обвинувачений не працює, не має постійного догоду та заробітку та крім того на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, такі покарання, як штраф та виправні роботи не застосовувати.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

З обвинуваченого належить стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 5735 гривень 52 копійки.

Керуючись ст. 373-374,381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 5735 (п`ять тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 52 копійки.

Речові докази по справі після вступу вироку в законні силу: картонну коробку в якій міститься пінопластовий лоток та полімерний пакет з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, у подрібненому стані, опечатану біркою з підписами учасників огляду знищити.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суддя ОСОБА_1