Справа №705/1462/24
1-кп/705/864/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрушки, Уманського району, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст..89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 02.02.2024 близько 16 год. 10 хв., в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який затверджено ЗУ №2102-ІХ від 24.02.2022 та продовженого Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 7.11.2022 №757/2022, від 6.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, перебуваючи на території автовокзалу м. Умань, за адресою: АДРЕСА_3 та біля другої платформи побачив міжнародний рейсовий автобус сполученням « Кривий ріг Торунь ( Польща )» та в нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна пасажирів вказаного автобуса, після чого він під виглядом пасажира зайшов до салону автобуса, де на одному з пасажирських місць виявив жіночу сумку, яка була відкрита та в якій лежав гаманець, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на той момент тимчасово залишила своє місце та підійшла до водія автобуса. Після чого, ОСОБА_4 сів на пасажирське місце позаду місця на якому знаходилася вищевказана сумка, та з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно та цілеспрямовано, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно дістав із сумки зазначений гаманець з якого викрав грошові кошти належні потерпілій, в сумі 800 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів в кількості 6-ть банкнот та по 50 доларів в кількості 4-ри банкноти, що станом на 02.02.2024, відповідно до курсу Національного банку України, 1 долар США становив 37,6 грн., на суму 30080 грн., а також 1300 злотих Республіки Польща, купюрами номіналом по 200 злотих в кількості 6-ть банкнот, та по 100 злотих в кількості 1-на банкнота, що станом на 02.02.2024, відповідно до курсу Національного банку України, 1 польський злотий становив 9,37 грн., на суму 12181 грн., після чого залишив гаманець на пасажирському сидінні та вийшов з салону автобуса та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 42261 грн.

Такі дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що в лютому 2024 року він знаходився на автостанції в м. Умань та зайшов до одного автобуса під виглядом пасажира. В автобусі він здійснив крадіжку гаманця в невідомої особи, витягнув звідти гроші в сумі 800 дол. США та 1300 злотих. Кошти забрав та вийшов з автобуса. На слідуючий день кошти повернув працівникам поліції. У скоєному щиро кається.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі. При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст..100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: кошти в сумі 800 доларів США та 1300 злотих Республіки Польща, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити потерпілій за належністю; диск з відеозаписом від 02.02.2024 залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1