1Справа № 335/2378/24 1-кп/335/552/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пологи Запорізької області, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, малолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, працюючого слюсарем-ремонтником АТ «Українська залізниця», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , перебуваючи на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , вулиця Сталеварів, будинок 20, як військовозобов`язаний, за результатами медичного огляду, проведеного 27.11.2023. військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаний придатним до військової служби.

На виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022р., Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №574/2022 від 12.08.2022р., Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №2105-ІХ від 03.03.2022р., Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №2916-ІХ від 07.02.2023р., ч. 9 ст. 1, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_5 27.11.2023 було повідомлено про необхідність прибуття 28.11.2023. о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого проходження військової служби під час мобілізації.

За відсутності передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки від призову, ОСОБА_5 , усвідомлюючи значення та протиправний характер своїх дій, не прибув у вказаний час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким чином відмовився від відправки у складі команди НОМЕР_1 для проходження військової служби у військовій частині, тим самим умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, яке кваліфікується як: ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Зазначив, що 27.11.2023 він пройшов медичний огляд, за результатом якого його було визнано придатним для проходження військової служби. Йому видали повістку та сказали прийти 28.11.2023 для подальшого проходження військової служби, але він відмовився від отримання повістки, бо не готовий був воювати. Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України. Відповідно до положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, та обставини вчинення кримінального правопорушення. Також, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який є раніше не судимою особою, має зареєстроване місце проживання, за сімейним станом ОСОБА_5 не одружений, дітей на утриманні не має, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працевлаштований, за місцем роботи та місцем мешкання характеризується позитивно. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом також не встановлено. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд приймає до уваги, що санкція ст. 336 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Підстави для переходу до іншого більш м`якого виду покарання у даному кримінальному провадженні відсутні. За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 336 КК України. При вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком, суд виходить із наступного.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України може мати місце лише за наявності передбачених законом передумов і є правом суду.

Суд, з урахуванням встановлених обставин у справі, позиції обвинуваченого та даних про його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, у судовому засіданні зазначив про оцінку своєї поведінки, думку прокурора який просив призначити покарання з випробуванням з іспитовим строком, вважає, що небезпеки для оточуючих обвинувачений не становить, а відтак доходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.

З огляду на зазначені обставини, суд дійшов висновку про можливість призначення покарання ОСОБА_5 у межах санкцій ст. 336 КК України у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався і відповідних клопотань від прокурора не надходило. Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Згідно зі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому випробувальний термін 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 30-ти днів з дня його проголошення:

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1