КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/2781/23
Провадження № 1-кп/552/257/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000015 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

встановив:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу обвинуваченому, не змінилися, продовжують існувати. Зазначив, що у разі обрання обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважають його необґрунтованим, а зазначені у ньому ризики надуманими та нічим не підтвердженими. Обвинувачений має родину та постійне місце проживання.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, в межах заявлених клопотань, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 30.06.2024. До зазначеного часу розгляд даного кримінального правопорушення завершено не буде. У зв`язку із цим у судовому засіданні виникло питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом враховується наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирстві, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану. У разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. При цьому, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що інкременований злочин вчинив під час іспитового строку за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 30.09.2022, згідно якого засуджений за ч. 5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік. Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, знаходячись на волі ОСОБА_4 може переховуватись від суду, що обґрунтовує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також на думку суду існують обґрунтовані ризики можливості впливу обвинуваченим на потерпілих та свідків з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих показань або до відмови від їх надання, що доводить наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Такі ризики існували на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому, не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

Обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту чи особистої поруки є недоречним з огляду на те, що він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, також є військовослужбовцем, а злочин вчинено в умовах воєнного стану під час виконання завдань оборони України.

Суду не надано достатньо доказів на підтвердження тих обставин, які б свідчили про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину та наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, не буде ухилятись від суду, впливати на учасників кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, ОСОБА_4 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Крім того, ч. 8 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується запобіжний захід, виключно у виді тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України та враховує той факт, що обвинуваченому інкриміновано вчинення умисного злочину передбаченого ч. 4 ст. 408 КК У країни під час іспитового строку, у зв`язку з чим вважає, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст. 177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

З врахуванням вищевикладеного, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 197-199, 331 КПК України,

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26 серпня 2024 року включно без визначення застави.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим та його захисником протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1