Справа № 345/4965/23
Провадження № 11-кп/4808/333/24
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зу частю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відеозв`язку у кримінальному провадженні №0000007 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 21.05.2024 року про зміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою звернено заставу в дохід держави в розмірі 161 040 грн., яку було внесено ОСОБА_9 та змінено запобіжний захід на тримання під вартою без визначення розміру застави щодо обвинуваченого

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого та в завідомому залишенні без допомоги потерпілого, який перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 286 ч.2, 135 ч. 1 КК України.

Строк дії ухвали 60 днів до 19.07.2024 року включно.

Суд мотивував ухвалу тим, що ОСОБА_8 порушив умови запобіжного заходу у вигляді застави, а тому при обгрунтованому обвинуваченні щодо нього наявні правові підстави для тримання його під вартою без визначенням застави для завершення судового провадження, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 оспорює обґрунтованість ухвали суду, вважає її незаконною та необґрунтованою і з зміною запобіжного заходу та зверненням застави в дохід держави не погоджується. Підставою для зміни запобіжного заходу стало те, що 17.04.2024 року ОСОБА_10 затриманий за підозрою у вчиненні злочину за ст.307 ч.3 ККУ і 19.04.2024 року в цьому провадженні його взято під варту без визначення розміру застави. Суд при зміні запобіжного заходу, вказав, що ОСОБА_10 вчинив інше кримінальне правопорушення, 23.04.2024 року він не з`явився в судове засідання та порушив обов`язок не покидати населений пункт. Але суд не перевірив обґрунтованість підозри, що ставить під сумнів висновки суду про зміну запобіжного заходу. Для твердження про вчинення особою кримінального правопорушення повинен існувати вирок суду, який набрав законної сили. За відсутності такого вироку суду, він вважається невинним. Безпідставним є посилання суду на неявку ОСОБА_8 в судове засідання 23 квітня 2024 року. Судом встановлено, що 17 квітня 2024 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Слідчим суддею до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави. Під час розгляду клопотання суд мав достовірну інформацію, що 23 квітня 2024 року ОСОБА_8 перебував під вартою. За таких обставин його неявка до суду була з поважних причин і не є порушенням покладених на нього обов?язків. У клопотанні прокурор зазначила, що ОСОБА_8 допустив порушення обов?язку "не покидати межі населеного пункту". Суд вважав порушення такого обов?язку доведеним. На підтвердження цього порушення, прокурор надала "Протокол за результатами проведення негласної слідчої дії від 07 лютого 2024 року", в якому нібито зафіксовано, що 11 січня 2024 року ОСОБА_8 , був зафіксований на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Skoda Fabia» ATS360IA, під час руху автодорогою в с. Павлівка, Ямницької ТГ. Далі, прибув в с.Черніїв на АЗС «UPG» і на об`їзній дорозі в АДРЕСА_1 . Ставить під сумнів цей документ, оскільки він не стосується цього кримінального провадження і вважає його недопустимим. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

З`ясувавши обставини кримінального провадження, перевіривши подані матеріали, обговоривши апеляційні доводи та пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржена ухвала суду вказаним вимогам закону відповідає, підстав для її зміни чи скасування не встановлено.

Висновок суду про зміну запобіжного заходу з застави на тримання під вартою та звернення застави в дохід держави щодо обвинуваченого ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України та ґрунтується на необхідності завершити судове провадження.

Обгрунтованими є мотиви суду про те, з врахуванням даних про особу обвинуваченого та обґрунтованість його обвинувачення, порушення ним умов перебування на заставі лише тримання його під вартою зможе запобігти вказаним ризикам можливого ухилення від суду, не вчинити новий злояин та дасть суду процесуальну можливість в розумні строки завершити судовий розгляд по суті обвинувачення.

За даними зазначених матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає до восьми років позбавлення волі, він не всі обставини справи визнає, що є визначальними і достатніми підставами вважати, що обвинувачений може ухилятись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку суду або прокурора у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ризиків передбачених ст.177 КПК України на які обвинувачений посилається, були предметом розгляду судом, і ним дано правову оцінку з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Звернення застави в дохід держави слід визнати обґрунтованим, оскільки воно відповідає положенням ст. 182 КПК України про те, що суд має право перерахувати заставу в користь держави, якщо обвинувачений порушить встановлені йому обмеження.

Як з`ясовано, попередніми даними підтверджується, що ОСОБА_8 , перебуваючи на заставі, порушив її обмеження без дозволу покидав пункт місця проживання, не з`явився до суду, підозрюється у вчиненні нового злочину, за що його взято під варту. Ці обставини дають право суду звернути заставу в дохід держави.

Всі апеляційні доводи захисника про необґрунтованість зміни запобіжного заходу і звернення в дохід держави застави, апеляційний суду визнає необґрунтованими. Доводи апелянта про те, що ОСОБА_8 без дозволу не покидав пункт проживання, що він з поважної причини не з`явився в суд, що у його іншій кримінальній справі ще немає вироку, не спростовують висновку суду про порушення ним умов та обмежень перебування на заставі у кримінальному провадженні. Наявні у справі дані дають правову підставу вважати, що ОСОБА_8 без дозволу покидав пункт проживання, що він не з`явився в суд і не повідомив про причину його неявки, а відсутність вироку в іншій справі його не виправдовує, оскільки за новою підозрою його взято під варту, чого достатньо для висновку, що ним порушено обмеження за попередньою застосвою.

За таких обставин слід визнати, що тримання обвинуваченого під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку для завершення судового розгляду справи в розумні строки.

Правових підстав для скасування ухвали не встановлено.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Суду першої інстанції слід прийняти всі законні заходи для уникнення порушення розумних строків судового розгляду і завершення судового провадження.

Таким чином апеляційну скаргу захисника колегія суддів залишає без задоволення, ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Калуського міськрайонного суду від 21.05.2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4