Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4142/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000727, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000727, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, яким є автомобіль Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1994 року випуску, синього кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із встановленням заборони його використання та відчуження.

Клопотання обґрунтоване тим, що вказаний транспортний засіб є предметом вчинення злочину та може містити на собі сліди його вчинення, а тому з метою забезпечення збереження вказаного майна, а також з метою проведення призначеної у кримінальному провадженні судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, наявні підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна.

У судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримала із наведених у ньому підстав.

Власник майна щодо накладення арешту на належний йому транспортний засіб Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 не заперечив.

Заслухавши доводи слідчого та власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадках, передбачених пунктами 1-2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу та підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України відповідно.

Згідно із ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом Подільського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000727, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.04.2024 приблизно о 08 год. 45 хв. за адресою м. Київ, вул. Івана Виговського, 20 водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Misubish Lancen д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись до другій смузі руху зі сторони бул. Стеценка в напрямку просп. Правди, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїжджу частину у невстановленому для цього місті зліва направо відносно напрямку руху водія ОСОБА_4 . Після цього пішохода ОСОБА_7 відкинуло на зустрічний бік дороги, а саме на автомобіль «Ford Toumeo Connect» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до КНП «КМКЛ №17».

03.04.2024 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою АДРЕСА_1 , слідчим було вилучено автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1994 року випуску, синього кольору, та поміщено його на спеціальний майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 3.

Відповідно до інформації з Національної автоматизованої інформаційної системи ГСЦ МВС України власником автомобіля марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , 1994 року випуску, синього кольору є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 04.04.2024 вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000727 від 04.04.2024.

04.04.2024 слідчим винесено постанову про призначення у вказаному кримінальному провадженні судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що вказаний автомобіль є предметом вчинення кримінального правопорушення та на ньому могли зберегтись сліди його вчинення, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, такий автомобіль є необхідним для виконання призначеної у кримінальному провадженні експертизи, що має важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

У зв`язку з наведеним слідчий суддя має достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, також є достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у p:/ ІНФОРМАЦІЯ_4 " title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна , можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором, у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, наведений у клопотанні автомобіль відповідно до постанови слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, клопотання прокурора за змістом, формою, строком подання відповідає вимогам КПК України.

На думку слідчого судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна.

На підставі наведеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1994 року випуску, синього кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також збереження його як речового доказу слідчий суддя вважає вірним застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який суттєво не позначиться на інтересах власника та користувачів такого майна, а також інтересах інших осіб, із встановленням заборони розпоряджатись (вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, його реєстрацію або перереєстрацію) та користуватись вказаним майном, з метою забезпечення можливості органам досудового розслідування провести необхідний комплекс розшукових, слідчих та процесуальних дій для виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 173, 175, 370 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000727, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1994 року випуску, синього кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із встановленням заборони його використання та відчуження.

Визначити подальшим місцезнаходженням вказаного автомобіля спеціалізований майданчик тимчасового утримання транспорту, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що згідно із частин 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_9