Справа № 308/3831/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 26.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 ст. 307 КК України, погодженого прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 26.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 ст. 307 КК України, погодженого прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгород, Закарпатської області, громадянин України, українець за національністю, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

У клопотанні вказано на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та інших невстановлених на даний час осіб, маючи єдиний умисел на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут психотропних речовин мешканцям Закарпатської області, в тому числі у великих розмірах, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 за № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995 за № 62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 за № 770, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, починаючи з липня місяця 2023 року, діючи на території м. Ужгорода та Ужгородського району, з метою досягнення запланованого результату та незаконного збагачення, здійснювали заборонені операції в сфері обігу психотропних речовину великих розмірах.

При цьому, з метою недопущення викриття своїх злочинних дій, останні застосовували заходи конспірації, яких дотримувались всі учасники даної групи, а саме у телефонних розмовах між собою, не називаючи дійсної назви психотропної речовини, сум грошових коштів, пакунків, у яких вони її зберігали та у подальшому збували заборонені речовини, використовували різного роду «жаргонні» назви психотропних речовин, їх об`єми, способи пакування, вартість, розуміючи, що мова йде про психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін.

Слідчий зазначає, що зокрема, ОСОБА_4 , на виконання єдиного злочинного плану членів вищевказаної групи, у невстановлений досудовим розслідуванням точний спосіб, місце та час, але не пізніше липня 2023 року, забезпечував постачання через ОСОБА_9 учасникам групи психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін, з метою її подальшого збуту учасниками групи на території м. Ужгорода та Ужгородського району, а також особисто здійснював збут вищевказаної психотропної речовини.

Отримані грошові кошти ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші невстановлені на даний час особи розподіляли між собою та використовували для подальшого придбання психотропних речовин з метою їх збуту.

Так, ОСОБА_10 , на виконання вищевказаного єдиного злочинного умислу зазначеної групи осіб у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та інших невстановлених на даний час осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, місце та час, отримав з метою збуту від ОСОБА_9 психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, яка попередньо отримана ОСОБА_9 від ОСОБА_4 , тим самим здійснив незаконне придбання психотропної речовини.

Так, ОСОБА_4 , на виконання вищевказаного єдиного злочинного умислу зазначеної групи осіб у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та інших невстановлених на даний час осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, місце та час, придбав у невстановленої органом досудового розслідування особи психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, після чого частину вказаної речовини, здійснюючи функцію постачання, передав ОСОБА_9 , а решту залишив при собі, тим самим здійснив незаконне зберігання психотропних речовин з метою збуту.

В подальшому ОСОБА_4 , для досягнення єдиної корисливої мети з незаконного збагачення в сфері незаконного обігу психотропних речовин, діючи умисно, у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 12.10.2023 о 15 год 46 хв, перебуваючи всередині підсобного приміщення торгівельного центру «Білочка», розташованого за адресою: м. Ужгород, вул. Олександра Попадинця, в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 7700 гривень особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_12 один поліетиленовий зіп-пакет, в якому знаходилась психотропна речовина - метамфетамін, масою 0,7758 г, яку ОСОБА_12 одразу видав працівникам поліції.

У клопотанні вказано на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, ОСОБА_4 , на виконання вищевказаного єдиного злочинного умислу зазначеної групи осіб у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших невстановлених на даний час осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, місце та час, придбав у невстановленої органом досудового розслідування особи психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, яку зберігав та перевозив при собі, тим самим здійснив незаконне зберігання та перевезення психотропних речовин з метою збуту.

У подальшому, ОСОБА_4 , 05.12.2023 о 12 год 13 хв, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи поблизу приміщення торгівельного центру «Білочка», розташованого за адресою: м. Ужгород, вул. Олександра Попадинця, у салоні автомобіля марки «Mersedes-Benz W140 S350», номерний знак НОМЕР_1 , зберігав при собі у наплічній сумці з метою збуту 1 зіп - пакет із психотропною речовиною білого кольору - метамфетамін, загальною масою 0,0742 гр., яка була виявлена працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку.

Канабіс, згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, (таблиця 1, список 1), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Метамфетамін, згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, (Таблиця 2, список 2), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Слідчий зазначає, що за таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

У клопотанні вказано на те, що за вказаним фактом здійснювалось досудове розслідування заступником начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 у кримінальному провадженні № 0000355 від 20.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Так, у клопотанні вказано на те, що:

05.12.2023 о 13 год. 27 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, та 08.12.2023 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру.

08.12.2023 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_14 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.02.2024.

22.01.2024 першим заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_15 , винесено постанову про продовження строку досудового розслідування даного кримінального провадження до 05.03.2024.

30.01.2024 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_14 відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.03.2024.

26.02.2024 постановою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_16 матеріали кримінального провадження №000355 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України виділено в нове окреме провадження та присвоєно ЄРДР №0000106.

Слідчий у клопотанні вказує на те, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу від 30.01.2024 не вбачається за можливе внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчинених злочинів.

У клопотанні вказано на те, що разом з тим, на даний час, не проведено усі необхідні слідчі та процесуальні дії, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу. Зокрема, для завершення досудового розслідування є необхідним проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, результати яких матимуть доказове значення у кримінальному провадженні, а саме: отримати дозвіл слідчого судді Закарпатського апеляційного суду на використання матеріалів НСРД в іншому кримінальному провадженні; здійснити тимчасовий доступ в банківських установах по рахункам підозрюваного, ухвали по яким перебувають на виконанні в банківських установах; з урахуванням зібраних доказів визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_4 , та у випадку наявності законних підстав вирішити питання щодо повідомлення останньому про зміну раніше повідомленої підозри; вчинити процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування, передбачені ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

При цьому слідчий вказує на те, що перелічені вище слідчі та процесуальні дії мають доказове значення у провадженні, є необхідними для об`єктивного розслідування кримінального провадження та не є вичерпними, оскільки після їх проведення може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Так, у клопотанні вказано на те, що провести вказані слідчі дії у трьохмісячний строк не видалось за можливе у зв`язку із значною кількістю та тривалістю проведення слідчих, процесуальних дій без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Як вказує слідчий наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом вручення технічних засобів від 12.10.2023, протоколом вручення грошових коштів від 12.10.2023, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 13.10.2023, висновком експерта від 07.11.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.11.2023, протоколом проведення обшуку від 05.12.2023, висновками експертів, протоколами проведення НСРД та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що на думку сторони обвинувачення докази, які зібрані на даному етапі досудового розслідування в достатній мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та достатні для продовження строку дії запобіжного заходу.

При обґрунтуванні клопотання слідчий покликається на положення ч. 5 ст. 9, ч. 1 ст. 177, ч. 2 ст.178, п. 4 ч. 2 ст. 183, ч. 3 ст. 183, 197, 199 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України».

При цьому слідчий зазначає, що ризики, які були встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 08.12.2023, та в ході продовження строку запобіжного заходу від 30.01.2024 наразі не зменшилися та продовжують існувати, а тому виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, а саме:

запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду: злочини, які інкримінуються ОСОБА_4 , є тяжкими і передбачають призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 має відповідні документи країни Угорщини за № 249946SA та № 949982LA, видані на його ім`я, які надають право на безперешкодний перетин державного кордону та які було виявлено у нього під час проведення санкціонованого обшуку, що дає підстави вважати, що останній може покинути територію України. Зазначені документи іноземної держави у ОСОБА_4 не вилучались та повернуті останньому;

запобігання спробам незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні: у вказаному кримінальному провадженні є необхідність у проведенні ряду судових експертиз та які наразі перебувають на виконанні в експертних установах; у допиті осіб в якості свідків із обставин, що мають значення для кримінального провадження щодо незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території Закарпатської області, які відомі підозрюваному;

запобігання спробам знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень;

запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: еребуваючи на волі, ОСОБА_4 , володіючи інформацією щодо виробників та постачальників наркотичних засобів та психотропних речовин, широким колом осіб, які схильні до вживання зазначених речовин, та які є його потенційними «клієнтами», враховуючи те, що останній тривалий проміжок часу збагачувався від вказаної злочинної діяльності та інших офіційних джерел доходу не має, може вдатися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки може змінити місця здійснення протиправної діяльності зі збуту психотропних речовин, залучити нових учасників та продовжити здійснювати незаконний збут заборонених речовин. Крім того, раніше ОСОБА_4 01.08.2018 та 02.08.2021 притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, що може свідчити про його негативну поведінку в суспільстві.

Слідчий зазначає, що таким чином, підставою у продовженні строку дії до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність вищевказаних ризиків.

Слідчий звертає увагу суду на те, що ОСОБА_4 39 років, за наявною інформацією хронічних чи інших тяжких захворювань не має, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у шлюбі не перебуває, має дитину ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постійного місця роботи та джерел доходу не має.

Окрім того у клопотанні вказано і на те, що:

враховуючи викладене, підстав стверджувати, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки в місці свого проживання, не вбачається;

згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_4 нерухоме майно не зареєстровано;

водночас, відповідно до реєстраційних карток транспортних засобів за ним зареєстровано 3 автомобілі, а саме ВАЗ 212140, номерний знак НОМЕР_2 , MERCEDES-BENZ 500 SEC, номерний знак НОМЕР_3 , MERCEDES-BENZ А160, номерний знак НОМЕР_4 ;

крім того, ОСОБА_4 має у користуванні транспортний засіб «Mersedes-Benz W140 S350», номерний знак НОМЕР_1 .

Так, слідчий зазначає, що вказане свідчить про наявність у розпорядженні ОСОБА_4 активів у значному розмірі.

При цьому слідчий зазначає, що таким чином, ОСОБА_4 на підставі зібраних доказів обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які у випадку визнання його винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

На переконання сторони обвинувачення інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий зазначає, що таким чином, при визначенні слідчим суддею альтернативного запобіжного заходу, сторона обвинувачення просить врахувати виключний випадок, який полягає в самій особі підозрюваного ОСОБА_4 , у системності та тривалості вчинення ним злочинних дій, їх завуальованості, збуті психотропних речовин, корисливому мотиві та меті, а тому з метою виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, забезпечення належної процесуальної поведінки та виключення наявних ризиків, підозрюваному ОСОБА_4 доцільно залишити її в розмірі що становить 1 073 600 гривень.

З огляду на викладене, керуючись вимогами ст. ст. 36, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 197, 199 КПК України, слідчий просить слідчого суддю: продовжити строк дії раніше продовжуваного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2024 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 ст. 307 КК України, строком на 60 діб. При продовженні строку дії стосовно ОСОБА_4 раніше обраного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави прошу залишити її в розмірі що становить 1 073 600 гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив задоволити клопотання, та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , у межах строку досудового розслідування. При цьому зазначив, що визначений слідчим суддею розмір застави є співмірним та саме такий забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. Стосовно заперечень сторони захисту, просив врахувати, що дійсно були виділені матеріали даного кримінального провадження з іншого, де було повідомлено про підозру пятьом особам, але на даний час виділені матеріали кримніального провадження відносно двох підозрюваних це ОСОБА_4 та ОСОБА_18 . При цьому зміни у повідомленні про підозру не виносились, оскільки на даний час проводиться досудове розслідування та досліджуються матеріали кримінального провадження, зокрема в частині вчинення інкримінованих підозрюваному правопорушень в групі осіб.

Захисники у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, вважають необґрунтованою підозру; вважають, що можливим є застосування щодо підозрюваного альтернативного запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, а у разі продовження строку тримання під вартою клопотали про визначення меншого розміру застави. Крім того просили врахувати, що матеріали кримінального провадження відносно підозрюваного були виділені в окреме провадження, де висновки про участь ОСОБА_4 в групі на їх думку виключається.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого, підтримав думку своїх захисників.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів .

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів .

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 26.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 ст. 307 КК України.

05.12.2023 о 13 год. 27 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, та 08.12.2023 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2023 року обрано відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, починаючи з моменту фактичного затримання з 05.12.2023 року і до 02.02.2024 року включно. Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 073 600,00 гривень.

22.01.2024 першим заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_15 , винесено постанову про продовження строку досудового розслідування даного кримінального провадження до 05.03.2024.

30.01.2024 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_14 відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.03.2024.

26.02.2024 постановою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_16 матеріали кримінального провадження №000355 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України виділено в нове окреме провадження та присвоєно ЄРДР №0000106.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом вручення технічних засобів від 12.10.2023, протоколом вручення грошових коштів від 12.10.2023, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 13.10.2023, висновком експерта від 07.11.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.11.2023, протоколом проведення обшуку від 05.12.2023, висновками експертів, протоколами проведення НСРД та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину. При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

На даний час прокурором та слідчим доведено, що завершити досудове розслідування до 05.03.2024 (в межах строку дії ухвали слідчого судді про обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою) неможливо.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, зокрема: отримати дозвіл слідчого судді Закарпатського апеляційного суду на використання матеріалів НСРД в іншому кримінальному провадженні; здійснити тимчасовий доступ в банківських установах по рахункам підозрюваного, ухвали по яким перебувають на виконанні в банківських установах; з урахуванням зібраних доказів визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_4 , та у випадку наявності законних підстав вирішити питання щодо повідомлення останньому про зміну раніше повідомленої підозри; вчинити процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування, передбачені ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

На даний час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, проводяться слідчі та процесуальні дії, встановлюються обставини в межах вказаного кримінального провадження, здійснюється збирання доказів, - однак завершити досудове розслідування - через проведення значного обсягу слідчих та процесуальних дій не надається за можливе.

Згідно відомостей, що містяться в автоматизованій системі документообігу суду Д-3, 01.03.2024 року ухвалою слідчого судді продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000106 від 26.02.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, до шести місяців, тобто до 05.06.2024 року, включно.

Слідчий суддя вважає доведеним, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу від 30.01.2024 не вбачається за можливе внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчинених злочинів.

Вказані слідчим у клопотанні слідчі та процесуальні дії мають доказове значення у провадженні, є необхідними для об`єктивного розслідування кримінального провадження та не є вичерпними, оскільки після їх проведення може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Окрім того, із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, в тому числі і вищенаведених, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті.

Слідчий суддя вважає, що на даний час є достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, з конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду у разі визнання його винним.

Більш того, слід врахувати ту обставину, що ймовірно вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів має високий ступінь суспільної небезпеки, становить серйозну загрозу для здоров`я і добробуту людей і справляє негативний вплив на економічні, культурні й політичні основи суспільства у державі. Також наразі в державі оголошений воєнний стан, а отже ускладнений контроль за особами, щодо яких здійснюється досудове розслідування.

Вказане в сукупності дає підстави слідчому судді прийти до висновку, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

На даний час, виходячи із матеріалів клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя вважає передчасними, оскільки на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані на даний час по кримінальному провадженню докази є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність на теперішній час обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

При цьому, слідчий суддя враховує доводи прокурора що були виділені матеріали даного кримінального провадження з іншого, де було повідомлено про підозру пятьом особам, але на даний час виділені матеріали кримніального провадження відносно двох підозрюваних це ОСОБА_4 та ОСОБА_18 . При цьому зміни у повідомленні про підозру не виносились, оскільки на даний час проводиться досудове розслідування та досліджуються матеріали кримінального провадження, зокрема в частині вчинення інкримінованих підозрюваному правопорушень в групі осіб. Вказані доводи підтверджуються зокрема розсекреченим протоколом про результати проведення НСРД аудіо-, відеоконтролю особи від 19.12.2023 року та від 27.12.2023 року безпосереднього спілкування між ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . Та іншими особами.

На переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування, доведено що продовжують існувати ризики, що існували і на час обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на свідків, експертів, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Оцінка яким уже надана в ухвалі слідчого судді при обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час такі ризики продовжують існувати та такі не зменшились.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також, те що продовжують існувати ризики, що були встановлені слідим суддею при розгляді клопотання про обрання та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 18 - запобіжні заходи, затримання особи Кримінального процесуального Кодексу України (надалі - КПК України).

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З поданого клопотання вбачається, що строк дії ухвали про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави закінчується 05.03.2024 року.

Разом із тим, завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не вбачається за можливе, у зв`язку із наявними об`єктивними причинами, що наведені вище.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, які існували на час обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу, та які продовжують існувати на даний час.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинувачених від правосуддя.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Щодо доводів адвоката про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, то слід зазначити наступне.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На день розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою не зменшилися та не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявність вищевказаних ризиків, а також неможливість їх запобігання при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

На переконання слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Крім того, слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу підозрюваного.

Застосування запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики, з урахуванням особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя приходить висновку, що застосований до ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу, тяжкістю злочину у вчиненні якого він обвинувачується. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя переконаний, що застава застосовується не з метою забезпечити відшкодування шкоди, а, зокрема, задля належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які у випадку визнання його винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Поряд з цим, відповідно до п. 11 ст. 178 КПК України при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний також врахувати розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При визначенні розміру застави слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення та спричинену ними шкоду, встановлені ризики, в сукупності з майновим станом підозрюваного, особистими даними, про які уже зазначалось в ухвалі слідчого судді при обранні та продовженні дії запобіжного заходу.

На думку слідчого судді саме визначений слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 , розмір застави здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку, є достатньою для створення належних умов проведення повноцінного судового розслідування та адекватною ступеню суспільної небезпеки вчиненого діяння та спричиненим цим діянням наслідкам, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 17.01.2024 розмір застави залишений без змін, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що обраний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного під загрозою звернення застави в дохід держави та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому такий розмір застави зміні не підлягає.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Вказана норма застосовується і до вимог ухвали слідчого судді про продовження строків тримання під вартою.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 114 КПК України, будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Згідно п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься розумність строків.

Засада розумності строків кримінального провадження випливає із завдання швидкого розслідування і судового розгляду, закріпленого в ст. 2 КПК України, і відповідає вимогам ст. 6 КЗПЛ, яка гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У МПГПП встановлено, що кожен має право на основі повної рівності бути судимим без невиправданої затримки» (п. «с» ч. 2 ст. 14). При цьому кожен заарештований або затриманий має право на судовий розгляд протягом розумного строк (ч. 3 ст. 9). Звід принципів захисту всіх осіб, які піддаються затриманню чи ув`язненню будь - яким чином, прийнятий Генеральною Асамблеєю ООН 9 грудня 1988 р., вимагає проведення судових розглядів в розумні строки після затримання, або звільнення суду (принцип 38).

Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримання процесу практично рівнозначна відмові в правосудді.

Відповідно до положень ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і продовжується слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, а тому, зважаючи на право підозрюваного, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду, визначені ст. 28 КПК України розумні строки кримінального провадження, строк тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити, у межах строку досудового розслідування, тобто до 25.04.2024 року включно.

З урахуванням наведеного вище клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 117, 178, 183, 184, 193-194, 197, 199, 202, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 26.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 ст. 307 КК України, погодженого прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 ст. 307 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначеним розміром застави, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,- у межах строку досудового розслідування, а саме до - 25.04.2024 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1