Справа № 473/1592/24
Номер провадження1-кп/473/205/2024
В И Р О К

іменем України

"25" квітня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0000014 від 03.01.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, із середньою технічною освітою, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22.09.2020 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.186, ст.75 КК України до 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, 05.07.2021 знятого з обліку за рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.06.2021 у зв`язку з відміною іспитового строку з подальшим направленням у місця позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор - ОСОБА_4 ,

Захисник - адвокат ОСОБА_5 ,

Потерпіла - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд визнав доведеним те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не набувши у встановленому законодавством порядку права керування транспортними засобами категорії «В», не дотримуючись та не виконуючи вимоги Закону України «Про дорожній рух», а також пункти «Правил дорожнього руху України» (далі ПДР України), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, грубо порушуючи вимоги п. 2.1 «а» ПДР України, а саме не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, 03.01.2024 керував автомобілем марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 АТ.

03 січня 2024 року ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався у правій смузі для руху транспортних засобів по вул. Київська, яка являє собою горизонтальну, пряму в плані ділянку з асфальтовим покриття, на якій наявна дорожня розмітка 1.3 та 1.7 ПДР України, у темну пору доби, без дощу, без туману та штучних явищ, що погіршували б видимість у напрямку руху у напрямку вул. Гниличенка.

При наближенні до регульованого світлофором пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 Розділу 33 та дорожньою розміткою 1.14.1 Розділу 34 ПДР України, який знаходиться неподалік перехрестя вул. Київська та вул. Гниличенка у м. Вознесенську, ОСОБА_3 , не дотримуючись та не виконуючи вимоги Закону України «Про дорожній рух», а також пункти ПДР України, діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, усвідомлюючи, що повинен беззастережно виконувати вимоги ПДР України та маючи можливість їх виконувати, грубо порушив вимоги п.п.2.3(б), 8.7.3 (е), 8.10, 12.4 ПДР України, а саме рухаючись з перевищенням максимально допустимої швидкості руху у межах населеного пункту, проявив неуважність, не стежив належним чином за дорожньою обстановкою, проігнорував вимоги червоного сигналу світлофору для транспортних засобів, не зупинившись перед дорожнім знаком 5.69 ПДР України «Місце зупинки» або не ближче 10 м до дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР України «Пішохідний перехід», продовжив свій рух внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїжджу частину вулиці Київської по регульованому світлофором пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 Розділу 33 та дорожньою розміткою 1.14.1 Розділу 34 ПДР України, на зелений, тобто той, що дозволяє рух пішоходам, сигнал світлофора з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 АТ.

Після чого ОСОБА_3 , порушуючи вимоги п.п. 2.10 «а», «в», «д», «е», а саме перемістивши транспортний засіб, який причетний до ДТП, не повідомивши про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, не вживши всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організації об`їзду місця пригоди, не залишившись на місці пригоди до приїзду працівників поліції, покинув місце ДТП.

Внаслідок вказаної ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження. У вказаній дорожній ситуації з технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням даної ДТП знаходяться дії водія автомобіля марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 АТ ОСОБА_3 , які не відповідали технічним вимогам п.п. 8.7.3 (е), 8.10, 12.4 ПДР України,належним виконанням яких останній міг уникнути даного наїзду на пішохода.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав повністю. Пояснив суду, що 03.01.2024 рухався на блимаючий жовтий колір світлофору на автомобілі ВАЗ зі швидкістю 40-45 км/годину, права керування має категорії «С», вважав, що встигне проїхати та побачив пішохода та відчув удар. Після ДТП поїхав до дому де і був затриманий працівниками поліції. Посилається на каяття, вибачається.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що 03.01.2024 о 17 годині 20 хвилин вона перетинала дорогу на зелене світло світлофору по вулиці Київській, один автомобіль зупинився та пропустив її, а інший - ВАЗ 21013, білого кольору, збив, у результаті чого її підкинуло та вона опинилася обличчям на асфальті. Особа, яка керувала автомобілем «ВАЗ» з високою швидкістю, допомоги їй не надала. У неї була травмована нога, права рука, голова - ЧМТ. Відбулося контактування лівої сторони автомобіля ВАЗ 21013 з її правою стороною. Крім того, потерпіла вказала, що перенесла 2 операції, має намір оформлювати інвалідність. Пробачення та грошових коштів саме від обвинуваченого не отримувала. Бажає отримати від обвинуваченого 300000 гривень як компенсацію за матеріальну шкоду, тоді можливо буде призначити останньому покарання на розсуду суду. Позов не подала.

Крім того, суд дослідив:

- Протокол огляду місця ДТП від 03.01.2024, із схемою та фотознімки, відповідно до яких зафіксовано відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, описане стан дорожнього покриття, умови освітлення, наявність попереджувальних дорожніх знаків, пішохідний перехід, місце зупинки, зафіксовані алюміньові опори, навісний світлофор для водіїв, електроопора, сліди бурої речовини, осад пластику, зафіксовано вилучення предметів (об`єктів) (т. 1, а.п.51-65);

- Протокол огляду місця події від 03.01.2024 та фотознімками, відповідно до яких зафіксовано відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено автомобіль ВАЗ 21013 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , білого кольору, зафіксовані пошкодження автомобіля (т., а.п.68-74);

- Речові докази (т.1, а.п.80, 112, 122-123, 230);

- Відповідь на запит адміністратора сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, ОСОБА_3 видано посвідчення водія категорії «С»; власник автомобіля ВАЗ 21013 з державним номерним знаком НОМЕР_2 є ОСОБА_7 ,, ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 (т.1, а.п. 88-89);

- Постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.126, ч.1 ст.126, ст.124, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.1 ст.126 КУпАП (т1, а.п.91-95);

- Протокол огляду предмету від 05.01.2024 відповідно до якого оглянуто флеш-накопичувач з відео реєстратора на якому зафіксовано переслідування автомобіля ВАЗ 21013 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , його зупинка на території подвір`я будинку АДРЕСА_1 та затримання ОСОБА_3 , який намагався уникнути затримання, заперечував свою причетність до ДТП, намагався ввести в оману співробітників поліції. Вказували, зокрема, що автомобіль ВАЗ 21013 купили 5 хвилин потому, ОСОБА_3 , погрожував співробітнику поліції (т.1, а.п. 101-111);

- Протокол обшуку від 03.01.2024, відповідно до якого проведено обшук автомобіля ВАЗ 21013 з державним номерним знаком НОМЕР_2 та знято з нього зразки (змиви) біологічного походження, опечатано (т.1, а.п.116-121);

- Протокол отримання зразків для експертизи від 09.01.2024, відповідно до якого у ОСОБА_3 отримано зразки букального епітелію для проведення генетичних експертиз (т.1, а.п. 127);

- Висновок експерта № СЕ-19/115-24/614-ІТ від 27.02.2024, відповідно до якого: 1) на момент ДТП робоча гальмівна, ходова, рульова система, а також фари головного освітлення автомобіля ВАЗ 21013 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , знаходилися у працездатному стані (т.1, а.п.134-140);

- Висновок експерта № СЕ-19/115-24/616-ІТ від 04.03.2024, відповідно до якого, зокрема встановлено:1) на поверхні кузова автомобіля ВАЗ 21013 з державним номерним знаком НОМЕР_2 маються сліди та пошкодження, що можна віднести до експлуатаційних (т.1, а.п.145-148);

- Висновки експерта № 25 від 29.01.2024, № 80 від 21.03.2024, № 45 від 06.03.2024, відповідно до яких пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, що супроводжувалася забитою раною лобової ділянки, багатовідломковим переломом зовнішньої замикаючої пластинки лобної пазухи з права в надбрівній області та лінійній внутрішній з поширенням лінійно на верхню і медіальну стінки правої орбіти та кришу решітчастої кістки, лінійним переломом за ходом вилично-скроневого шва без суттєвого зміщення відломків та лінійним переломом за ходом клиновидно-скроневого шва з поширенням на скроневу кістку, лінійним переломом нижньої стінки основної пазухи зліва, вогнищами забою речовини головного мозку в правій лобній області (місце прикладення сили) та в потилично-скроневій області з ліва (за типом протиудару), крововиливами під оболонками головного мозку, закритої тупої травми кінцівок з численними саднами, закритим переломом правої плечової кістки в області хірургічної шийки, закритим переломом правої стегнової кістки в середній третині, які були небезпечними для життя, у тому числі і в момент спричинення і відповідно до п.п.2.1.2.,2.1.3.б,в,г, «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень (т.1, а.п. 152-153);

- Довідку КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» від 04.01.2024, відповідно до якої зазначені тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_6 та остання направлена в Миколаївську обласну лікарню (т.1, а.п.154, 185, 186);

- Протокол додаткового огляду місця події від 25.01.2024, відповідно до якого оглянуто місце ДТП та описано режим роботи світлофору (т.1, 155-156);

- Протоколи проведення слідчих експериментів від 26.01.2024, 09.02.2024, 14.02.2024 зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , згідно яких, перевірено і уточнено відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, складено схему та фототаблицю (т.1,157-177, 216-227);

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.01.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнав водія на фото № 3 - ОСОБА_3 , який здійснив наїзд ( т.1, а.п.179-181);

- Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння (т.1, а.п.182);

- Акт службового розслідування від 06.01.2024 з додатком, згідно якого проведена перевірка у зв`язку з ДТП з участю потерпілої ОСОБА_6 , яка є спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1, а.п. 193-202);

- Акт медичного огляду від 03.01.2024 відносно ОСОБА_3 , у якого алкоголю та наркотичних засобів у крові не виявлено (т.1., а.п.209-210);

- Висновок експерта № СЕ19/115-24/4232-ІТ від 18.03.2024, відповідно до якого проведеним дослідженням встановлено, що:1) діях водія автомобіля ВАЗ 21013 з державним номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_3 з технічної точки зору маються невідповідності вимогам п.12.4, п.8.7.3 «е», п. 8.10 ПДР; 2)у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ 21013 з державним номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_3 з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.4, п.8.7.3 «е», п. 8.10 ПДР; 3) дослідженням встановлено, що водій автомобіля ВАЗ 21013 з державним номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода; 4) в даному випадку дії водія ОСОБА_3 з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з настанням даної ДТП (т.2, а.п.7-12).

При цьому, суд оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає дослідженні всі докази належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведеності вини обвинуваченого в пред`явленому йому обвинуваченні.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог п.п. 8.7.3. «е», 8.10, 12.4 ПДР. Допущені порушення знаходяться в прямому причинному зв`язку із наслідками, що настали.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено, так само як і на досудовому слідстві.

Суд не приймає до уваги посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на щире каяття, як на пом`якшуючу обставину, виходячи з такого.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак в судовому засіданні обвинувачений хоча посилається на визнання вини, проте шкода його родичами відшкодована потерпілій частково у сумі 3000 гривень, проте остання вказує, що на лікування, яке ще продовжується витрачено 300000 гривень Крім того, суд враховує, що обвинувачений вибачався перед потерпілою лише в судовому засіданні. Виходячи із вищевикладеного, суд не може прийняти щирість такої позиції.

Мотиви призначення покарання.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості злочину, який є необережним, тяжким, суспільну небезпеку злочину оскільки життя, здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, та обставини, наслідок злочинних дій, поведінку обвинуваченого після ДТП, який покинув місце події, перешкоджав затриманню, намагався вести працівників в поліції в оману, погрожував. Разом з тим, суд бере до уваги дані, які характеризують особу обвинуваченого. Так, за місцем мешкання селищним головою останній характеризується посередньо (т.2, а.п.16); ПОГ СВГ ВП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області обвинувачений характеризується негативно (т.2, а.п.14), раніше судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває (т.2, а.п.15), є особою з інвалідністю з дитинства ІІІ групи (т.2, а.п. 23). Неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері порушення забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до досудової доповіді, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній; на думку органу пробації, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає, доцільним покладання на правопорушника обов`язків відповідно до п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

Оцінюючи досудову доповідь, суд враховує, що згідно ст.9 Закону України «Про пробацію», досудова пробація це забезпечення суду формалізованою інформацією, що характеризує обвинуваченого з метою прийняття судом рішення про міру його відповідальності. Таким чином, досудова пробація тісно пов`язана з процедурою подальшого призначення обвинуваченому покарання. Досудова доповідь має рекомендаційний характер.

Крім того, суд враховує положення п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й ставлення особи до цих порушень та поведінку після вчинення злочину. Таким чином, суд враховує те, що в результаті злочину настали негативні наслідки для здоров`я потерпілої, в чому обвинувачений не кається, та не здійснив реальних значних заходів щодо відшкодування шкоди.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначене основне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Суд не знаходить підстав для призначення покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України.

Цивільний позов не заявлявся. Відповідно до ч.7 ст.127 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів вирішити нзгідно із ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з дня взяття його під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.04.2024 до виконання.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк тримання його під вартою з 03.01.2024 по 08.01.2024 (т.1, а.п.76, 98)

Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, заставу у сумі 60560 /шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят/ гривень, що зараховані на депозитний рахунок UА0016294 в ДКС України, згідно квитанції №68219359 від 08.01.2024, повернути заставодавцю ОСОБА_11 після набрання вироком законної сили (т.1, а.п. 98, т.2, 35, 36).

Скасувати арешт з майна, застосований відповідно до ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.01.2024, з транспортного засобу легкового автомобіля «ВАЗ-21013», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 АТ, який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: вул. Київська, 24, м. Вознесенськ, Миколаївська облвасть, та належить громадянці ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходився в користуванні обвинуваченого ОСОБА_3 , та передати автомобіль «ВАЗ-21013», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , громадянці ОСОБА_12 як власниці (т.1, а.п.81).

Скасувати арешт з майна, застосований відповідно до ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.01.2024, а саме з:

- змиву з важеля перемикання коробки передач, який був вилучений та поміщений до паперового конверту №1,

- змиву з керма автомобіля, який був вилучений та поміщений до паперового конверту №2,

- змиву з ручки дверцяти з внутрішньої водійської сторони, який був вилучений та поміщений до паперового конверту №3,

- марлевого тампону /вільний зразок/, який був вилучений та поміщений до паперового конверту №4, -які зберігаються в камері збереження речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: вул. Київська, 24, м. Вознесенськ, Миколаївська область, та знищити.

Скасувати арешт з майна, застосований відповідно до ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.01.2024, а саме з:

- чохла з водійського сидіння, який був вилучений та поміщений до сейф-пакету серії WAR номер №1395597,

- підголовника з водійського сидіння, який був вилучений та поміщений до сейф-пакету серії WAR номер №1652506, - які зберігаються в камері збереження речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: вул. Київська, 24, м. Вознесенськ, Миколаївська область, та передати ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , - як власниці.

Речові докази: флеш-накопичувач марки «Арасеr», який зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити при таких матеріалах (т.1, а.п.112, 113).

Судові витрати у сумі 9086 грн. 36 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1