Провадження №1-кп/337/122/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000370 від 16.08.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, який має повну загальну середню освіту, раніше судимого: 24.02.2023 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.11.2023 покарання у вигляді штрафу замінено на покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , протягом року після засудження за ст. 309 КК України, а саме 16.08.2023, в період часу з 09 години 50 хвилин по 10 годину 00 хвилин, за допомогою соціального месенджера «Telegram», знаходячись на території Хортицького району м. Запоріжжя на відкритій ділянці місцевості неподалік урочища «Вирва» за точними географічними координатами широта - 47.826373, довгота - 35.034957, незаконно придбав шляхом підняття закладки психотропну речовину, яку поклав у кишеню своєї сумки та став незаконно зберігати її при собі без мети збуту для власного вживання.

У подальшому, 16.08.2023 о 10 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту, перебуваючи неподалік буд. АДРЕСА_3 , був зупинений співробітниками поліції. В ході проведення огляду місця події, в кишені сумки ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено один прозорий зіп-пакет із порошкоподібною речовиною жовтого кольору, яка згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № CE-19/108-23/12962-НЗПРАП від 23.08.2023, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, а саме 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (PVP), маса якої складає 0,5554 грам, в перерахунку на основу, яка відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.02.2000р. віднесена до категорії особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку ОСОБА_5 незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Додатково суду пояснив, що він приблизно три роки вживає психотропні речовини. 16.08.2023 він через месенджер «Телеграм» придбав психотропну речовину, яку називають «сіль», для власного вживання, та отримав координати, де ця речовина знаходиться у зіп-пакеті. Вранці неподалік «Вирви» в Хортицькому районі м. Запоріжжя, за координатами, які він отримав через «Телеграм», він знайшов та забрав собі зіп-пакет з вказаною речовиною та поклав його у карман. В подальшому, коли він виходив з балки, його зупинили працівники поліції, які спитали у нього про наявність заборонених речовин, на що він видав їм вказаний зіп-пакет, який вони вилучили. Щиро кається в скоєному, просить суворо його не наказувати.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, інші учасники не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст.309 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення нетяжкий злочин; особу обвинуваченого, який раніше судимий за аналогічне кримінальне правопорушення, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків, працездатний, але офіційно не працевлаштований, суспільно корисною працею не займається, відомості про наявність законних джерел доходу відсутні, має постійне місце реєстрації та проживання, під наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, але у 14.05.2018 оглядався лікарем-наркологом на стан сп`яніння, за висновком якого перебував у наркотичному сп`янінні психостимуляторами.

Обставиною, яке пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

З урахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до подій, що відбулися, їх наслідків, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в мінімальних межах санкції ч.2 ст.309 КК України.

Призначення такого виду покарання з альтернативних покарань, передбачених ч.2 ст.309 КК України, на думку суду, буде адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу обвинуваченого.

Водночас, суд вважає недоцільним призначення обвинуваченому ОСОБА_5 іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.309 КК України, а саме у вигляді штрафу, оскільки він не працевлаштований та відомості про наявність у нього законних джерел доходу відсутні. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше вже засуджувався до покарання у вигляді штрафу, який не сплатив, тому таке покарання не буде сприяти його виправленню та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 був засуджений 24.02.2023 вирокомВільнянського районного суду Запорізької області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17000,00 грн.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.11.2023, яка набрала законної сили 15.11.2023, замінено присуджений ОСОБА_5 вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.02.2023 штраф у розмірі в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн на 240 годин громадських робіт.

Згідно з довідками Хортицього районного відділу філії ДУ «Центр пробації» від 26.02.2024, 26.03.2024 ОСОБА_5 покарання у вигляді 240 годин громадських робіт не відбув повністю.

Кримінальне правопорушення, за яким ОСОБА_5 визнаний винуватим в межах даного кримінального провадження, останній вчинив після постановлення вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.02.2023, покарання за яким повністю не відбув.

На підставі цього, суд вважає необхідним визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 на підставі ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.02.2023, з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.11.2023, яке становить 240 годин громадських робіт, що відповідає, згідно ст. 72 КК України, 30 дням позбавлення волі.

Суд не знаходить вагомих та переконливих обставин, які б свідчили про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без реального відбування покарання. Підстав для призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або для звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, або для застосування ст. 69 КК України, суд в даному випадку не знаходить.

Що стосується щирого каяття та визнання ОСОБА_5 своєї вини, на що вказує сторона захисту, то це само по собі, при наявності вищевказаних обставин, не є підставою для застосування ст.75 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та враховується судом на користь мінімального строку покарання у вигляді позбавлення волі, визначеного санкцією ч.2 ст.309 КК України.

Покарання у вигляді позбавлення волі з його реальним відбуванням, буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України, та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів не надані.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Клопотань про застосування запобіжного заходу обвинуваченому в судовому засіданні не надходило.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку суду.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.02.2023 з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.11.2023, та призначити остаточно ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 10 (десять) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку суду.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.

Речові докази: спец.пакет № 5847767 з кристалічною речовиною жовтого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою 0,5554г. в перерахунку на основу, який знаходиться в камері схову Відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області, знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_1