Справа № 759/5948/23
Провадження №1-кп/367/433/2024
УХВАЛА

Іменем України

15 липня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ПФУ в Донецькій області (у режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

представника ПФУ в Запорізькій області (у режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпені Київської області кримінальне провадження, відомості щодо якого 05.02.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000443, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.ч. 2, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 400-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого 05.02.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000443, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.ч. 2, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 400-1 КК України.

До суду надійшли клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про заміну потерпілого, за змістом яких викладено прохання залучити Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області в якості потерпілого. В обґрунтування клопотань зазначено, що відповідно до статті 4 Закону № 1105-XIV уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України. В свою чергу, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1105-XIV Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду реорганізовано шляхом їх приєднання до Пенсійного фонду України з 01 січня 2023 року.

Також, на адресу суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про заміну цивільного позивача, за змістом якої управління з аналогічних підстав просить замінити Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Також, у підготовчому судовому засіданні прокурором було подано клопотання про продовження строку обов`язків обвинуваченому ОСОБА_5 передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи; не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити засіб електронного контролю. Дане клопотання мотивував тим, що наявні ризики, передбачені п. п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились і продовжують існувати.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив задовольнити заявлене ним клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України з наведених у ньому підстав. Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області просив задовольнити.

При обговоренні клопотання прокурора обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Щодо клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заперечували з огляду на відсутність доказів правонаступництва в цьому кримінальному провадженні.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у підготовчому судовому засіданні підтримав зазначені клопотання та просив їх задовольнити.

Представник потерпілого Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вважав можливим задовольнити зазначені клопотання.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

І.Щодо заміни потерпілого та цивільного позивача.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України Про ринки капіталу та організовані товарні ринки діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

За правилами ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За змістом пред`явленого обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, вчиненими кримінальними правопорушеннями заподіяно матеріальної шкоди Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області.

Під час досудового розслідування Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій було пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

На даному етапі розгляду кримінального провадження правовідносини, які виникли між потерпілими та обвинуваченим з приводу відшкодування завданої шкоди внаслідок злочину, є цивільно-правовими та пов`язані безпосередньо із розглядом кримінального провадження та мають вирішуватися в рамках кримінального провадження.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції від 01.01.2023) уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.

Пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону визначено припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області припинено 22.05.2023.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції. У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама по собі має бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

Таким чином, оскільки на законодавчому рівні владні повноваження Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області передані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області, в той час як діяльність Фонду соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду припинена, наявні підстави для залучення до участі у кримінальному провадженні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області як потерпілого та заміни цивільного позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області його правонаступником.

ІІ. Щодо клопотання про продовження строку обов`язків.

Під час підготовчого судового засідання, згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 176, ч. 1 ст. 182 КПК України одним із видів запобіжних заходів є застава, який полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, визначених положеннями цієї статті, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Частиною 7 ст. 194 КПК України визначено, що у разі необхідності строк дії обов`язків, передбачених, зокрема, ч. 5 цієї статті, може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.12.2022 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави, що становить вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 208000,00 грн. у національній грошовій одиниці. На ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Визначено строк дії ухвали до 28.01.2023.

16.03.2023 ухвалою Київського апеляційного суду зазначену вище ухвалу слідчого судді скасовано, постановлено нову ухвалу якою до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави, що становить шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 161040,00 грн. у національній грошовій одиниці. На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на ОСОБА_5 у разі внесення застави покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою вимогу; повідомляти слідчого, прокурора, суд, про зміну свого місця проживання, місця роботи; не відлучатись із міста Києва та Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

05.04.2024 ухвалою Ірпінського міського суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено в силі дію запобіжного заходу у виді застави в раніше внесеному розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 161040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) грн. 00 коп. у національній грошовій одиниці. Покладено на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання, роботи; не відлучатись за межі м. Києва та Київської області без дозволу прокурора, суду; утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Підставами для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу та в подальшому для продовження строку дії покладених на нього обов`язків стали: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.ч. 2, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 400-1 КК України; існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення), недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, у тому числі у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Такі обставини самі по собі можуть свідчити про існування мотивів та підстав для обвинуваченого переховуватися від суду.

При цьому, стороною обвинувачення доведено, що після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, виникли нові обставини, які свідчать на користь збільшення ризику можливого переховування обвинуваченого. Зокрема, такі обставини виразилися в зверненні обвинуваченого ОСОБА_5 до органу державної міграційної служби з пакетом документів для отримання дозволу для власного виїзду за кордон на постійне проживання до Республіки Польща. У свою чергу, той факт, що подані ОСОБА_5 документи наразі ним відкликано, не свідчать про неможливість повторного ініціювання цього питання. Посилання обвинуваченого на те, що такі дії вчинені ним у межах наукової діяльності, не підтверджені жодним доказом.

Отже, встановлені під час розгляду клопотання обставини у своїй сукупності дають підстави констатувати, що ризик переховування ОСОБА_5 від суду в цьому кримінальному провадженні залишається достатньо істотним, що є умовою покладення обов`язків, пов`язаних з його існуванням.

Аргументи сторони захисту про відсутність заявлених прокурором ризиків з огляду на бездоганну процесуальну поведінку обвинуваченого упродовж всього періоду здійснення кримінального провадження, у тому числі під час судового розгляду, суд вважає непереконливими. Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до дій, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду, або ж створюватимуть загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає підтвердження того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінюючи ризик впливу на свідків, суд бере до уваги встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки чи потерпілий допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, окрім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 КПК України (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Ураховуючи викладене, суд вважає, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, але й на стадії судового провадження до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків та їх дослідження, окрім випадків, коли таке отримання показань є неможливим через обставини, пов`язані із введенням воєнного стану на території України.

Наразі в кримінальному провадженні триває підготовче провадження, жодного свідка судом не допитано, при цьому деякі свідки, чого не заперечив і сам обвинувачений, раніше працювали спільно з ОСОБА_5 .

Отже, встановлені під час розгляду клопотання обставини у своїй сукупності дають достатні підстави стверджувати, що наявні ризики переховування ОСОБА_5 від суду, який з огляду на нові обставини дещо збільшився, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, який наразі не зменшився.

Суд вважає, що ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином наразі нівельований з огляду на його стадію. Разом з тим більшість доводів прокурора щодо існування вказаного ризику зводяться до того, що обвинувачений має можливість впливати на свідків у цьому провадженні, що є самостійним ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, існування якого суд встановив вище.

Отже, встановлені під час розгляду клопотання обставини у своїй сукупності дають підстави визнати, що ризики, передбачені п..п 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати на доволі високому рівні.

Окремо суд зауважує, що, вирішуючи питання щодо покладення обов`язків на обвинуваченого, судом було встановлено, що стороною обвинувачення не доведено наявність знищення, сховання або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень. Натомість, звертаючись із клопотанням про продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків, прокурор не зазначив нових обставин, які не були оцінені судом при визначенні наявності такого ризику.

Застосування до ОСОБА_5 застави та покладення на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є суттєвим фактором, який сприяє тому, що обвинувачений дотримується належної процесуальної поведінки, з`являється в судові засідання, та не вчиняє дій, спрямованих на переховування від суду.

Оцінюючи необхідність продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків у взаємозв`язку із встановленими ризиками, які на даний час не зменшилися, суд вважає, що такі обов`язки як: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи; не відлучатись за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду; утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; здати до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю сприятимуть мінімізації установлених ризиків та забезпеченню ефективності судового провадження (організації судового процесу, здійсненню викликів, врученню процесуальних документів у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку тощо), розгляду справи в розумний строк.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого. Такі обов`язки є необхідними та достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового провадження та запобігання встановленому ризику.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 194, 195, 196, 198, 199, 201, 315, 370-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити.

Замінити у кримінальному провадженні № 0000443 від 05.02.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.ч. 2, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 400-1 КК України, потерпілого та цивільного позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Надіслати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області копію цивільного позову з додатками, пам`ятки про права та обов`язки потерпілого та цивільного позивача.

2.Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у виді застави, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи;

3) не відлучатись за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду;

4) утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

5) здати до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області, яке розташовано за адресою: вул. Березняківська, 4-А, м. Київ, 02152, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити до 12.09.2024.

Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків обвинуваченим, а також якщо обвинувачений не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Київської міської прокуратури, які входять до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1