Справа № 206/2051/24
Провадження № 1-кп/206/168/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" квітня 2024 р. м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000110 від 16.04.2024р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , востаннє судимий:

07.12.2021 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року 1 місяця обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання призначене за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2021 року, остаточне покарання у вигляді 1 року 2 місяців обмеження волі. 24.05.2022 звільнений з Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000110 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В тексті обвинувального акту викладено клопотання прокурора про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 , беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінального проступку. Обвинувачений в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку.

Потерпіла ОСОБА_5 також подала заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта,суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Так, за результатами спрощеного провадження встановлено, що 31.03.2024 приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 перебував за адресою:

АДРЕСА_2 , де зустрів раніше йому знайому ОСОБА_5 котра йшла на зустріч ОСОБА_3 .

Так, 31.03.2024 у вищевказаний час, на ґрунті раніше виниклого конфлікту та раніше виниклих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 ,

в ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на спричинення

ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення

ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 в той же день та час, перебуваючи за вищевказаною адресою, стоячи обличчям до ОСОБА_5 , на відстані приблизно двох метрів, коли остання йшла на зустріч ОСОБА_3 , діючи умисно, тримаючи в своїй правій руці предмет не великої форми, схожий на мобільний телефон, жбурнув його в область обличчя потерпілої ОСОБА_5 ,

а саме в область носа.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 відповідно до висновку експерта №1172е від 23.04.2024 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження

у вигляді: відкритого перелому кісток носу, забійної рани спинки носу та бокової стінки носу зліва, параорбітальної гематоми ліворуч, що спричинені від дії не менш одного удару тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалість понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день). На підставі: п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд не враховує зазначену у обвинувальному акті обставину, яка обтяжує покарання у вигляді рецидиву злочинів, оскільки, відповідно до п.1 ч.1 ст.67 КК України, при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються: вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів. Отже, враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив умисно саме кримінальний проступок, а не умисний злочин, маючи при цьому судимість за умисне кримінальне правопорушення, тому вказана обставина не може бути врахована при призначенні покарання за ч.2 ст. 125 КК України.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_3 , вину визнав повністю, за місцем мешкання характеризується задовільно, є судимим, на обліку у лікарів не перебуває, що разом дає суду підстави для призначення останньому покарання у виді громадських робіт. Підстав для призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу суд не вбачає, оскільки останній не працевлаштований, офіційного доходу не має.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1