Справа № 466/210/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/305/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Броди Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2024 року про встановлення йому адміністративного нагляду,

за участю захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою задоволено подання адміністрації Личаківської ВК №30 у Львівській області та встановлено ОСОБА_6 адміністративний нагляд терміном на 1 (один) рік, застосувавши такі обмеження: а) заборона виходу з будинку (квартири) з 22.00 год. до 06.00 год.; б) з`являтися в відділ/відділення поліції за місцем свого проживання для реєстрації; в) заборона змінювати місце проживання без дозволу поліції.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2024 року про встановлення йому адміністративного нагляду скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що в ухвалі неправильно зазначено місце його проживання, оскільки станом на сьогодні він проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання засуджений ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу засудженого та просив таку задовольнити.

Прокурор Львівської обласної прокуратури, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України та те, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища засудженого, з метою дотримання розумних строків розгляду, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників, що не з`явились.

Заслухавши доповідача, позицію захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Так, відповідно до ст. 158 КВК України адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у ст. 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Положеннями п. «б» ст. 3 ЗаконуУкраїни «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» визначено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у пунктах б, г і ґ статті 3 цього Закону, - в судовому засіданні одноособово суддею районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду за місцезнаходженням установи виконання покарань за поданням начальника установи виконання покарань.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 засуджений десять разів до покарання у виді позбавлення волі за умисні злочини, у тому числі вироками Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Бродівського районного суду Львівської області від 24 червня 2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 років 10 місяців позбавлення волі; вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 10 січня 2022 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 10 січня 2022 року) за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 70 КК України до 5 років 11 місяців позбавлення волі.

З державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_6 звільнився 19 лютого 2024 року по закінченні строку призначеного йому покарання.

Як слідує з характеристики засудженого, наданої 4 січня 2024 року начальником відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , під час перебування в СІЗО м. Хмельницький з 18 січня 2019 року допустив порушення вимог режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності; адміністрацією установи не заохочувався. Під час перебування в УВП ( №19) м. Львів з 6 січня 2021 року вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався; адміністрацією установи не заохочувався. У державну установу «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_6 прибув 18 травня 2022 року, по прибутті працевлаштований не був. За час перебування в установі допустив 4 порушення режиму, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності; адміністрацією установи не заохочувався.

Крім того, у характеристиці зазначено, що ОСОБА_6 перебуває на профілактичному обліку установи як порушник встановленого порядку відбування покарання; бере участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», однак до її реалізації не прагне; до засудження були випадки вживання алкоголю; до засудження ОСОБА_6 підтримував кримінальні зв`язки або зв`язки з особами з антисоціальною поведінкою. Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства оцінюються як середні.

Таким чином ОСОБА_6 зарекомендував себе з негативної сторони, як систематичний порушник встановленого порядку відбування покарання та особа, яка не проявляє ініціативи щодо роботи в установі, заходи виховного впливу відвідує лише формально. Крім того, як уже зазначалося, останній раніше неодноразово судимий, здебільшого за умисні корисливі злочини проти власності.

Наведені обставини у своїй сукупності з негативної сторони характеризують ОСОБА_6 та не дозволяють зробити висновок щодо сумлінної та бездоганної поведінки останнього.

На думку колегій суддів, вказане свідчить про небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення і останній через свою антисоціальну поведінку залишається небезпечним для суспільства, у зв`язку з чим він є особою, за якою слід встановити відповідний контроль з боку держави.

Статтею 2 Закону України «Про адміністративний нагляд, за особами звільненими з місць позбавлення волі» передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Враховуючи характер та тяжкість злочинів, за які був засуджений ОСОБА_6 , дані про його особу та його поведінку під час відбування покарання, колегія суддів вважає що для запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, встановлення адміністративного нагляду є обґрунтованим, а встановлення таких заборон є доцільним та законним.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення подання та встановлення ОСОБА_6 адміністративного нагляду строком на один рік, який відповідає вимогам ст. 6 Закону України «Про адміністративний нагляд, за особами звільненими з місць позбавлення волі», та обґрунтовано встановив заборони передбачені Законом, які відповідають особі засудженого та будуть достатніми для досягнення мети адміністративного нагляду.

Покликання засудженого в апеляційній скарзі на неправильне зазначення в ухвалі суду місця його проживання не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки у такій вказано ту саму адресу: АДРЕСА_1 , яку засуджений ОСОБА_6 вказав у поданій ним апеляційній скарзі.

Під час апеляційного провадження будь-яких істотних порушень норм матеріального чи процесуального закону колегія суддів не встановила, тому оскаржена ухвала є законною та обґрунтованою і підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга засудженого є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2024 року про встановлення ОСОБА_6 адміністративного наглядузалишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4