09.02.2024
Справа № 646/1354/24
№ провадження 1-кп/646/530/2024
В И Р О К

іменем України

09.02.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 03.01.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухів Харківської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, непрацюючого, неодруженого, несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 27.10.2023 року приблизно о 13 год. 00 хв. перебуваючи на території домоволодіння раніше знайомого йому ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , побачив у останнього електричну ударну дриль ТМ «Витязь», моделі «ДЭУ-1300», синього кольору із чорними вставками, вартість якої становить 766 грн. 00 коп. З метою реалізації свого кримінально-протиправного умислу, ОСОБА_3 , в ході подальшої розмови із ОСОБА_4 , використовуючи довірливі відносини із ним, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, не збираючись повертати майно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 попросив у останнього вищевказану електричну ударну дриль, під приводом того, що вдома ОСОБА_3 необхідно провести ремонті роботи за її допомогою, пообіцявши ОСОБА_4 повернути, на що, потерпілий будучи введеним в оману, нічого не підозрюючи про шахрайський намір ОСОБА_3 , цілком і повністю довіряючи йому, добровільно передав останньому свою електричну ударну дриль. ОСОБА_3 , отримавши від ОСОБА_4 вказану дриль, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився нею на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 766 грн. 00 коп.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно заяви ОСОБА_4 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана 30.01.2024 року, потерпілий погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З огляду на позицію обвинуваченого, захисника, потерпілого та прокурора, враховуючи положення ст. ст. 381-382 КПК України, суд приходить до висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими, не оспорюються учасниками судового провадження та є достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не судимий, неодружений, освіта професійно-технічна, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи практику Європейського суду щодо призначення покарання, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи умови його життя, відсутність у нього постійного джерела доходу, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без реального відбування покарання у виді обмеження волі, при застосуванні ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених ст. 76 КК України при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Цивільний позов не заявлявся.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з ОСОБА_3 на користьдержави витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/785-ТВ від 15.01.2024 року у сумі 1514 грн. 56 коп.

Долю речового доказу суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з іспитовим строком один рік.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи СЕ-19/121-24/785-ТВ від 15.01.2024 року у сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.01.2024 року на електричний ударний дриль ТМ «Витязь», моделі «ДЭУ-1300», синього кольору, із чорними вставками скасувати.

Речовий доказ - електричний ударний дриль ТМ «Витязь», моделі «ДЭУ-1300», синього кольору, із чорними вставками, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 вважати повернутим законному володільцю.

Вирок суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя