Справа № 595/529/24
Провадження № 1-кп/595/82/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2024 м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000044 від 12 березня 2024 року по обвинувальному акту щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, непрацюючого, несудимого,

про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2024 року близько 01 години 00 хвилин під час перебування у приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 в ході словесного конфлікту із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_3 , виник злочинний намір на нанесення удару ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 11 березня 2024 року приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в кімнаті житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час словесного конфлікту із ОСОБА_4 , керуючись особистими неприязними мотивами, умисно наніс один удар долонею правої руки в область обличчя ОСОБА_4 з правої сторони. Внаслідок завданого удару ОСОБА_4 відчула різкий фізичний біль, проте тілесних ушкоджень не отримала.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.

20 березня 2024 року, згідно вимог ст. 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 126 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, яке повинен понести ОСОБА_5

Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 цього Кодексу.

Прокурор не заперечувала проти затвердження судом угоди про примирення між сторонами та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Заслухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 20 березня 2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий та прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1