Справа № 450/2642/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/949/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

29 травня 2024 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши заяву потерпілого ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі №450/2642/21,

в с т а н о в и л а:

вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 червня 2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Згідно зі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання з речовими доказами.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 6864,80 грн. витрат на залучення експерта. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 8 750,00 грн. витрат на правову допомогу під час розгляду кримінальної справи.

Цивільний позов ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () на користь ОСОБА_3 завданої матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля у розмірі 65 000,00 грн.; 6600,00 грн. відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням; 20 000,00грн. (двадцять тисяч гривень) відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 завданої матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля у розмірі 22879,40 грн. та 2120,00 грн. витрат за зберігання автомобіля. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () на користь ОСОБА_3 завданої моральної шкоди у розмірі 1330,00 грн. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 завданої моральної шкоди у розмірі 57340,00 грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 855,75 грн. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 637,18 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У свою чергу, ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 травня 2024 року вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 червня 2023 року щодо ОСОБА_4 скасовано. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрито.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , третьої особи ОСОБА_4 про відшкодування шкоди залишено без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 6864,80 грн віднесено на рахунок держави. Вирішено питання з речовими доказами.

Після цього, 28 травня 2024 року, до Львівського апеляційного суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення (ухвали), у якій він просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь понесені витрати на правову допомогу на загальну суму 28 250 гривень, з яких: 15 750 гривень процесуальних витрат на етапі розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції; 12 500 гривень процесуальних витрат на етапі розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали за вказаною заявою потерпілого ОСОБА_3 , вважаю, що вона підлягає поверненню з огляду на таке.

Завданням кримінального провадження відповідно до статті 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Зміст та форма кримінального провадження, згідно зі статтею 7 КПК України, повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься диспозитивність. Зазначена засада передбачає, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень згідно з КПК України (ч. 3 ст. 2 6 КПК України).

Так, чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить визначення поняття «додаткове рішення (ухвала)», не передбачає можливість та процедуру ухвалення додаткового рішення у кримінальному провадженні, в тому числі після ухвалення судом вироку в кримінальному провадженні чи прийняття іншого рішення, яким закінчується розгляд справи по суті.

Статтею 407 КПК України передбачені повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, а саме: суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити вирок або ухвалу без змін; 2) змінити вирок або ухвалу; 3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; 4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; 5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; 6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 4 ст. 532 КПК України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Отже, з урахуванням того, що вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 червня 2023 року скасовано, ухвала Львівського апеляційного суду від 23 травня 2024 року у цьому провадженні набрала законної сили 23 травня 2024 року.

Чинним КПК України не передбачена можливість постановлення апеляційним судом будь-яких додаткових рішень (ухвал) після перегляду рішень суду першої інстанції (слідчого судді), в тому числі за заявою сторони кримінального провадження.

Навпаки, відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Водночас, згідно з матеріалами провадження, цивільний позивач ОСОБА_3 , звернувшись до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , третьої особи ОСОБА_4 , з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, просив, зокрема, стягнути з відповідачів пропорційно витрати на правову допомогу в розмірі 13 000 гривень.

Як слідує зі змісту ухвали апеляційної інстанції від 23 травня 2024 року, цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , третьої особи ОСОБА_4 про відшкодування шкоди залишено без розгляду.

Частиною 7 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, про стягнення витрат на правову допомогу ОСОБА_3 заявив у межах цивільного позову, який апеляційним судом залишено без розгляду, відтак витрати на правову допомогу, надану у суді першої інстанції, мають вирішуватись разом із цивільним позовом, якщо такий буде пред`явлений ОСОБА_3 в порядку цивільного судочинства.

Стосовно витрат на правову допомогу на етапі розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, то вказану заяву ОСОБА_3 подав лише 28 травня 2024 року, тобто після ухвалення рішення апеляційним судом.

Апеляційний суд бере до уваги, що статтею 369 КПК України встановлено виключний перелік видів судових рішень, до числа яких додаткове рішення (ухвала) не входить.

Таким чином, аналіз усіх наведених положень КПК України вказує на те, що суд апеляційної інстанції не вправі проводити стягнення процесуальних витрат шляхом ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведені обставини, заяву потерпілого ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення апеляційного суду слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя апеляційного суду,-

п о с т а н о в и л а:

заяву потерпілого ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі №450/2642/21 - повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали разом із заявою про ухвалення додаткового рішення надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її отримання.

Суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2