Справа № 953/1538/24
н/п 1-кс/953/1677/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню №30000108 від 24.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

встановив :

28.02.2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню №30000108 від 24.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, яке вилучене 23.02.2024 в ході огляду за адресою: м. Харків, вул. Матюшенка, буд.28, а саме на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , автомобіль марки ВАЗ, моделі 21093, р.н. НОМЕР_2 , червоного кольору, ключі від автомобіля марки ВАЗ, моделі 21093, р.н. НОМЕР_2 , червоного кольору, що вилучено у користувача майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, прокурор просив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , ключі від автомобіля марки "ВАЗ" моделі "21093" д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, долучити до матеріалів кримінального провадження. Визначити місцем зберігання транспортного засобу автомобіля марки "ВАЗ" моделі "21093" д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, на території спеціального майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів УЛМТЗ в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.

Клопотання подано поштою 26.02.2024 року.

Прокурор до суду не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав.

Володілець майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання вбачається, що огляд було проведено 23.02.2024 року, що підтверджується протоколом огляду місця події.

У зв`язку надісланням прокурором клопотання про арешт майна першого робочого дня - 26.02.2024, строк звернення не пропущений, тому слідчий суддя розглядає його по суті.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповіднодо вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Харківського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000108 від 24.02.2024 з обставин виявлено 23.02.2024 о 18:34 за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, 28, особи, що використовувала завідомо підроблений документ.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.02.2024 за адресою: м. Харків, вул. Матюшенка, 28, працівниками УПП в Харківській області, було зупинено автомобіль марки ВАЗ, моделі 21093, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію ТЗ з ознаками підробки.

В ході проведення слідчим СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , огляду місця події від 23.02.2024 за адресою: м. Харків, вул. Матюшенка, 28, виявлено та вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступне майно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль марки ВАЗ, моделі 21093, р.н. НОМЕР_2 , червоного кольору; автомобіль марки ВАЗ, моделі 210931, р.н. НОМЕР_2 , червоного кольору; ключі від автомобіля марки "ВАЗ" моделі "21093" д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору.

Користувачем вилученого майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та який пояснив, що близько пів року він користується вказаним автомобілем та документами на нього, який придбав у раніше йому незнайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_6 , чи є свідоцтво про реєстрацію ТЗ підробним йому невідомо.

Вищевказані вилучені в ході огляду предмети є речовими доказами по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР №0000108 від 24.02.2024.

Прокурор зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертизи, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження, володіння та користування.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вилучене майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль марки ВАЗ, моделі 21093, р.н. НОМЕР_2 , червоного кольору, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що вилучений документ містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0000108 від 23.02.2024 року, за наявності достатніх підстав вважати, що майно заявлене у клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль марки ВАЗ, моделі 21093, р.н. НОМЕР_2 , червоного кольору, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Крім того, під час вирішення питання накладення арешту на майно слід врахувати положення статті 131 КПК України, яка вказує про необхідність досягнення дієвості кримінального провадження під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано автором клопотання.

Даних які б свідчили, що інше вилучене під час огляду майно, а саме: автомобіль марки ВАЗ, моделі 21093, р.н. НОМЕР_2 , червоного кольору та ключі від вказаного транспортного засобу відповідають критеріям речових доказів, слідчому судді не надано. Крім того, слідчий суддя враховує те, що кримінальне провадження здійснюється з обставин використання особою завідомо підробленого документу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя відмовляє в цій частині клопотання, оскільки доказів того, що вилучені речі мають ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження матеріали клопотання не містять та прокурором не надані.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до часткового арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а тому клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 23.02.2024 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Матюшенка,28, майно, шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування, а саме на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , на автомобіль марки ВАЗ, моделі 21093, р.н. НОМЕР_2 , червоного кольору, виданого на імя ОСОБА_6 .

Визначити місцем зберігання майна матеріали кримінального провадження №30000108 від 24.02.2024 року.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1