ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора арешт майна у кримінальному провадженні № 0000625, -

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора арешт майна у кримінальному провадженні № 0000625

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що слідчий не конкретизує, яким саме ознакам речового доказу відповідає Land Rover Range Rover д.н.з НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і яким користується остання, та ключ до нього та наявність яких саме обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, передбачені статтею 91 КПК України, сторона обвинувачення має намір доводити за допомогою цього речового доказу, з огляду на об`єктивну сторону кримінальних правопорушень, які розслідуються у межах цього кримінального провадження.

Зазначає, що слідчим в клопотанні не конкретизовано для чого саме необхідно арештувати вказане майно та утримувати його у органу досудового розслідування (проведення експертних досліджень, проведення слідчих дій тощо). Зі змісту клопотання вбачається, що воно складається з викладення змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та посилань на положення КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами цього кримінального провадження, крім того, не вказано які відомості може містити вказане майно і яким чином воно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказує, що доводи клопотання слідчого про те, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетною громадянка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка під час вчинення кримінальних правопорушень могла використовувати вище вказаний транспортний засіб для пересування, для зустрічей з іншими співучасниками, а також те, що санкція ч. 5 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, із конфіскацією майна, і тому вказаний транспортний засіб в подальшому, після повідомлення про підозру ОСОБА_8 може бути конфіскований, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки на даний час ОСОБА_9 про підозру у даному кримінальному провадженні не повідомлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим суддею порушено вимоги ст. 170 КПК України, а також не врахував фактичні обставини кримінального провадження, оскільки встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини свідчать, що вказаний автомобіль міг використовуватись під час вчинення кримінального правопорушення, а ОСОБА_8 могла бути безпосередньо обізнана про обставини його вчинення, оскільки саме вона 09.09.2021 року виступала як довірена особа від імені продавця під час укладання купівлі продажу нерухомого майна потерпілим яке є предметом вчинення кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Власник майна ОСОБА_10 та її адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя виходив з того, що слідчий не конкретизує, яким саме ознакам речового доказу відповідає Land Rover Range Rover д.н.з НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і яким користується остання, та ключ до нього та наявність яких саме обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, передбачені статтею 91 КПК України, сторона обвинувачення має намір доводити за допомогою цього речового доказу, з огляду на об`єктивну сторону кримінальних правопорушень, які розслідуються у межах цього кримінального провадження

З таким рішенням слідчого судді, погоджується й колегія суддів.

Виходячи зі змісту ч.1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, слідчим суддею встановлено, а колегією суддів перевірено те, що матеріали клопотання не містять належних та допустимих доказів, які б дали слідчому судді чи суду підстави для накладення арешту на майно, а саме на транспортні засоби.

З матеріалів справи слідує, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000625 від 23.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Як слідує з клопотання слідчого останній ставить питання про арешт майна, зазначеного у клопотання з метою конфіскації майна як виду покарання.

В той же час, з матеріалів провадження вбачається, що власником автомобіля Land Rover Range Rover д.н.з НОМЕР_1 , є ОСОБА_8 , яка не є підозрюваною по даному кримінальному провадженню.

Колегія суддів вважає, що у поданому слідчим клопотанні не зазначено, які саме підстави є приводом для накладення арешту на транспортний засіб, а також, які слідчі дії орган досудового розслідування планував провести із вказаним автомобілем.

Слід також зазначити, що накладення арешту на майно у даному випадку може призвести до незаконного позбавлення власника права володіти, користуватися та розпоряджатися майном, що є неприпустимим.

Окрім того, згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ встановлює, що таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування повинно бути ретельним, що означає обов`язок органів влади завжди добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки та зобов`язання вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події («Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Указане в свою чергу слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення, процесуального примусу, або втручання у її права і свободи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при вирішенні даного клопотання об`єктивно перевірив всі обставини справи, наявність та обґрунтованість підстав для накладення арешту на майно і прийшов до правильного висновку про відмову у його задоволенні.

Доводи апеляційної скарги прокурора не свідчать про існування підстав для накладення арешту на майно, оскільки це явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, які гарантовані законом і завданням цього кримінального провадження.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються вищевикладеним.

Указані в апеляційній скарзі обставини не є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та не слугують в даному випадку підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора арешт майна у кримінальному провадженні № 0000625 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4