Справа № 357/9854/22
У Х В А Л А

03 квітня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000370 від 20.03.2022, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000370 від 20.03.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2023 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та зупинено судове провадження з 14.12.2023 до розшуку обвинуваченого.

Ухвалами Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2024 року відновлено судове провадження, надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, зупинено судове провадження з 18.03.2024 до розшуку обвинуваченого, оголошеного ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2023.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2024 року відновлено судове провадження у зв`язку зі встановленням місцезнаходження обвинуваченого.

03 квітня 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_4 систематично не з`являвся у судові засідання, причини неявки суду не повідомляв, у зв`язку з чим 14.12.2023 судом оголошено розшук обвинуваченого.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених пп.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, сторона обвинувачення вважає, що без обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначення розміру застави неможливо забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Положеннями статті 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Частиною 1 статті 194 КПК України визначено, що суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.

Необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів зумовлена наявністю ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від суду. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. При цьому, у зв`язку з систематичними неявками без поважних причин, ухвалою суду 14.12.2023 ОСОБА_4 було оголошено у державний розшук та зупинено кримінальне провадження у зв`язку з розшуком обвинуваченого. Окрім цього, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину та звільнений від відбування покарання з випробуванням, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, у зв`язку з чим йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі. Зазначений ризик є суттєвим і йому неможливо запобігти у разі застосування до ОСОБА_4 будь-яких інших запобіжних заходів, що не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях обвинуваченого, крім тримання під вартою. Вказане свідчить, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе залишити місце проживання та, ймовірніше за все, прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленні правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд виходить з тих обставин, що свідки у кримінальному провадженні, показання яких мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, на даний час не допитані в судовому засіданні. Враховуючи наведене, перебування обвинуваченого на волі не позбавить його змоги незаконно впливати на вищевказаних осіб шляхом психологічного або фізичного насильства, прохань, підкупу тощо, з метою спонукати їх змінити показання.

Оцінюючи ступінь ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, однак, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування, свідчать про обґрунтованість пред`явленого обвинувачення. Враховуючи низький рівень моральних принципів, про що свідчить характер та спосіб вчинення даного злочину у період військового стану, відсутність міцних соціальних зв`язків наявний ризик продовжувати вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінює в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставини його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. Так, судом враховано, що:

1) за способом життя та економічним становищем: обвинувачений одружений, неповнолітніх утриманців не має, непрацевлаштований, має постійне місце проживання, тобто наявні сталі соціальні зв`язки.

2) за віком: обвинувачений є повнолітнім, тому має повну кримінально-процесуальну дієздатність, раніше судимий.

3) за станом здоров`я: відсутні документально підтвердженні відомості про наявність захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють застосування до нього попереднього ув`язнення, відсутні скарги про неналежні умови його перебування або лікування, у разі виникнення в цьому потреби, в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Вказані обставини, на переконання суду, мають бути оцінені як такі, що жодним чином не будуть стримуючими факторами для вживання обвинуваченим спроб перешкоджання відправленню правосуддя в спосіб неявки в судові засідання та для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження. У зв`язку з чим, жодний інший вид запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 у кримінальному провадженні.

У зв`язку із доведенням підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження в порядку ст.194 КПК України, суд вважає доцільним обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Враховуючи обсяг пред`явленого обвинувачення, встановлений порядок дослідження доказів, стадію судового розгляду, суд вважає необхідним визначити строк дії запобіжного заходу в межах 60 днів з дня постановлення ухвали.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, враховуючи положення п.2 ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає, що застава у 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 грн (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень) з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, забезпечать належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178, 182, 183, 197, 199, 331, 372, ч.2 ст.376 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000370 від 20.03.2022, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 години 00 хвилин 31 травня 2024 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання - 02 квітня 2024 року 18 години 00 хвилин.

Одночасно визначити заставу для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень), при внесенні якої ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача - ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA0018661.

Обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Зобов`язати ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави виконувати наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першим викликом у визначений час та місце;

2) не відлучатися із міста Біла Церква без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

У разі якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до суду без поважних причин та не повідомив про причини своєї неявки, чи відлучиться із міста Біла Церква без дозволу суду, застава звертається в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала діє до 31 травня 2024 року 18 години 00 хвилин та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу негайно вручити учасникам процесу після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 08.04.2024 о 16 годині 00 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1