УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із Бериславської окружної прокуратури Херсонської області, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000279 від 18.05.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- обвинуваченої за ч.2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив письмове та усне клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 , посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання під вартою указаній обвинуваченій, та просив змінити обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід із тримання під вартоюна інший більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні погодилась із думкою захисника.

Суд, розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Суд вважає, що є ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у разі обрання їй м`якого запобіжного заходу, може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а тому вважає за необхідне продовжити їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Суд вважає, що встановленні судом ризики, передбачені п.п.1,2,3,5ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, та будь-яких доказів про зменшення або зникнення цих ризиків відносно обвинуваченої ОСОБА_3 стороною захисту адвокатом ОСОБА_5 не надано, тому суд вважає, що відсутні законні підстави для задоволення клопотання указаного захисника про зміну запобіжного заходу.

Також, при вирішенні питання, суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченої у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; дані про особу, судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченої, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченої під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що її стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Із урахуванням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , тяжкості злочинів, які їх інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вище указане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для продовження відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вище зазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для продовження запобіжного заходу щодо указаної обвинуваченої у вигляді тримання під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Виходячи з того, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченої ОСОБА_3 , а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

Суд вважає, щоінша міра запобіжного заходу не здатна забезпечити належної поведінки цієї обвинуваченої, та захисником обвинуваченої не надано документів, які свідчать, що з`явились нові обставини для зміни запобіжного заходу відносно указаної обвинуваченої.

При продовженні запобіжного заходу, суд, враховуючи підстави, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, згідно до вимог ч.6 ст.183 КПК України, вважає за доцільне не визначати розмір застави обвинуваченій ОСОБА_3 , так як під час дії воєнного стану суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.111-1 КК України.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_3 прокурором доведена наявність всіх обставин, зазначених у п.1 3 ч.1 ст.194 КПК України, тому відсутні підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу указаній обвинуваченій.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не встановлено.

Згідно статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статей 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Таким чином, задля забезпечення прав ув`язненої особи на належне медичне обстеження та лікування, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, керуючись нормами закону, суд вважає необхідним зобов`язати адміністрацію Державної установи «Одеський слідчий ізолятор», провести медичне обстеження обвинуваченої ОСОБА_3 , та у разі необхідності забезпечити надання їй належної медичної допомоги.

Керуючись ст.ст.27, 177, 178, 182, 183, 197, 323, 371, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захиснику обвинуваченої ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_5 , та обвинуваченій ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 задовольнити, та долучити клопотання до кримінального провадження.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» на строк 60 /шістдесят/ днів.

Розмір застави обвинуваченій ОСОБА_3 не визначати.

Строк дії ухвали про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з 16.04.2024 р., та припиняє свою дію 15.06.2024 р.

Зобов`язати адміністрацію Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» провести медичне обстеження, та надати медичну допомогу обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження, та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченої ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів у Одеський апеляційний суд.

Суддя ОСОБА_1

16.04.2024