ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підсудного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

представника компанії

«Media Entertainment N.V.» (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_11 на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2022 року про закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.6 КПК України (в редакції 1960 року) за відсутністю події злочину, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2022 року було закрито кримінальну справу стосовно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.6 КПК України (в редакції 1960 року) за відсутністю події злочину.

Позови компанії «Media Entertainment N.V.» до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної злочином залишено без розгляду.

Вирішено питання стосовно запобіжного заходу у вигляді застави та долю речових доказів.

Вказана постанова обгрунтована тим, що з матеріалів справи вбачається, що у ході перевірки не було здобуто таких достовірних даних, які б свідчили про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України, оскільки в ході перевірки заяви ОСОБА_12 були опитані сам ОСОБА_12 з приводу фактів, які йому особисто не відомі, а відомі тільки з копій переданих йому документів, та ОСОБА_13 з приводу користувача ІР адреси інтернету. Втім, порушення кримінальної справи на підставі даних, достовірність яких викликає сумніви та неясності, не припустимо.

Суд першої інстанції вказав, що матеріали справи не містять офіційних звернень компанії «Media Entertainment N.V.» у визначений законодавством спосіб з врахуванням міжнародного законодавства при сприянні у кримінальному переслідуванні, а документи щодо повноважень ОСОБА_12 не містять його права на звернення до правоохоронних органів та прокуратури з приводу порушення кримінальної справи та представлення інтересів потерпілої сторони та цивільного позивача з правом звернення до суду з позовами про відшкодування завданої злочином шкоди, що також свідчить про порушення кримінальної справи за відсутності законного приводу а саме звернення належного представника юридичної особи іншої держави у належний спосіб.

Тому суд першої інстанції зробив висновок, що прокурором кримінальна справа була порушена без достатніх підстав, а саме наявності події злочину, тобто, були допущені такі порушення кримінально-процесуальних норм, що унеможливлюють проведення судового розгляду і є підставою для закриття кримінального провадження за відсутності події злочину.

Не погоджуюсь з постановою суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2022 року та призначити новий розгляд кримінальної справи у суді першої інстанції.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що питання про закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 361 КК України ( в редакції 1960 року), за відсутністю події злочину на стадії переднього розгляду справи не підлягає задоволенню.

Вказав, що відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 абз. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 «Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ у судах першої інстанції» від 30.05.2008 року, суддя не може закрити справу при попередньому розгляді й тоді, коли для з`ясування (підтвердження) підстав для її закриття необхідно досліджувати й оцінювати певні докази у справі, дані щодо поведінки обвинуваченого (наприклад, при визначенні дійового каяття в діях обвинуваченого) або коли за законом вимагається згода обвинуваченого на закриття справи, але такої згоди у справі немає.

Тому прокурор вважає, що не зрозумілою є позиція суду про те, на підставі чого він прийняв до уваги доводи щодо закриття справи за відсутності події злочину у попередньому судовому засіданні, без дослідження матеріалів та доказів, які містяться у кримінальній справі.

На апеляцію прокурора захисником підсудного ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_9 були подані заперечення, в яких останній виражає свою незгоду з поданою стороною обвинувачення апеляцією та просить залишити її без задоволення, а постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2022 року як законну та обґрунтовану - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурорів, які, кожен окремо, підтримали подану апеляцію та просили її задовольнити, пояснення підсудного та його захисника, які вважали, що апеляція сторони обвинувачення задоволенню не підлягає та просили залишити в силі постанову суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до таких висновків.

Положеннями 6 КПК України (в ред.1960 року) визначено, що кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю: за відсутністю події злочину; за відсутністю в діянні складу злочину; щодо особи, яка не досягла на час вчинення суспільно небезпечного діяння одинадцятирічного віку; за примиренням обвинуваченого, підсудного з потерпілим у справах, які порушуються не інакше як за скаргою потерпілого, крім випадків, передбачених частинами 2, 4 і 5 статті 27 цього Кодексу; за відсутністю скарги потерпілого, якщо справу може бути порушено не інакше як за його скаргою, крім випадків, коли прокуророві надано право порушувати справи і при відсутності скарги потерпілого (частина 3 статті 27 цього Кодексу); щодо померлого, за винятком випадків, коли провадження в справі є необхідним для реабілітації померлого або відновлення справи щодо інших осіб за нововиявленими обставинами; щодо особи, про яку є вирок по тому ж обвинуваченню, що набрав законної сили, або ухвала чи постанова суду про закриття справи з тієї ж підстави; щодо особи, про яку є нескасована постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи по тому ж обвинуваченню; якщо про відмову в порушенні справи по тому ж факту є нескасована постанова органу дізнання, слідчого, прокурора; стосовно злочину, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 237 КПК України (в ред. 1960 року) до питань, які з`ясовуються суддею при попередньому розгляді справи, відносяться такі питання:

1) чи підсудна справа суду, на розгляд якого вона надійшла;

2) чи немає підстав для закриття справи або її зупинення;

3) чи складено обвинувальний висновок відповідно до вимог цього Кодексу;

4) чи немає підстав для зміни, скасування або обрання запобіжного заходу;

5) чи не було допущено під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства таких порушень вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

За результатами попереднього розгляду справи (ст. 244 КПК України в ред. 1960 року) суддя своєю постановою приймає одне з таких рішень:

1) про призначення справи до судового розгляду;

2) про зупинення провадження в справі;

3) про повернення справи прокуророві;

4) про направлення справи за підсудністю;

5) про закриття справи;

6) про повернення справи на додаткове розслідування.

Відповідно до ст. 248 КПК України (в ред.1960 року) при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.

Тож, з урахуванням вищенаведеного закриття кримінального провадження судом необхідно розглядати як систему кримінальних процесуальних норм, що регулюють процедуру розгляду кримінального провадження судом, який, в результаті аналізу та оцінки зібраних у справі доказів, на підставах, передбачених КПК України, робить висновок про недоцільність або неможливість продовження судового розгляду та приймає рішення про відмову від подальшого його проведення, про що вказує у відповідному рішенні.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, у попередньому судовому засіданні захисником підсудного ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_9 було заявлено клопотання про закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2022 року кримінальну справу стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України, було закрито за відсутністю події злочину у зв`язку з тим, що прокурором дана кримінальна справа була порушена без достатніх підстав наявності події злочину. З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів також погоджується з огляду на наступне.

Так, Законом України «Про приєднання України до Європейської Конвенції про передачу провадження у кримінальних справах» від 22.09.1995 р. Україна приєдналася до Європейської Конвенції про передачу провадження у кримінальних справах.

Законом України від 16 січня 1998 року із змінами і доповненнями, внесеними

Законами України від 15 грудня 1999 року №1298-XIV, 16 червня 2011 року №3529-VI, Україною було ратифіковано Європейську конвенцію про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959 року та Додатковий протокол 1978 року до Конвенції.

З положень зазначених конвенцій витікає, що в разі підозри особи у вчиненні злочину, передбаченого законодавством договірної Держави, ця держава може звернутися до іншої Договірної Держави із клопотанням про порушення кримінального переслідування у випадках та на умовах, передбачених цією Конвенцією. При цьому будь-яка договірна Держава має повноваження переслідувати у судовому порядку згідно зі своїм законодавством будь-який злочин, до якого застосовується кримінальне законодавство іншої Договірної Держави, і зазначені повноваження можуть здійснюватися лише за клопотанням про порушення кримінального переслідування, що подається іншою Договірною Державою.

Органами, на які в Україні покладаються повноваження, передбачені Конвенціями, є Генеральна прокуратура України (щодо клопотань органів досудового слідства) та Міністерство юстиції (щодо клопотань судів). Компетентні органи запитуваної Держави розглядають клопотання, які подаються в письмовій формі, про порушення кримінального переслідування, яке було заявлено запитуючою стороною, та визначають у відповідності до їх власного законодавства, яких дій слід вжити щодо такого клопотання.

У разі, якщо потерпілою стороною виступає іноземна юридична особа, яка зареєстрована за межами території держави України, вона звертається з заявою про порушене її право за місцем свого розташування до відповідних державних органів влади, які, в свою чергу, звертаються з письмовим клопотанням про порушення кримінального переслідування до центральних органів влади України (Генеральної прокуратури України), які приймають відповідне рішення і надають доручення (дозвіл) відповідній місцевій прокуратурі про порушення кримінальної справи.

Апеляційним переглядом встановлено, що приводом до порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_8 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.361 КК України, стали матеріали перевірки за заявою громадянина України ОСОБА_14 про проведення перевірки факту незаконного нарахування користувачем інтернет сайту з платних ігрових послуг 77600 доларів США та притягнення невстановлених осіб до кримінальної відповідальності по факту несанкційного втручання в роботу автоматизованих систем та комп`ютерів компанії «Media Entertainment N.V.», яке призвело до підробки, змінам інформації та спричиненню значної шкоди, з якою він звернувся до УДСБЕЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області 28.03.2012 року.

Втім, на думку колегії суддів, суд першої інстанції слушно зазначив у даному випадку, що матеріали кримінальної справи не містять офіційних звернень компанії «Media Entertainment N.V.» у визначений законодавством спосіб з врахуванням міжнародного законодавства при сприянні у кримінальному переслідуванні, а документи щодо повноважень ОСОБА_12 не містять його права на звернення до правоохоронних органів та прокуратури з приводу порушення кримінальної справи та представлення інтересів потерпілої сторони та цивільного позивача з правом звернення до суду з позовами про відшкодування завданої злочином шкоди.

Таким чином, суд першої інстанції, реалізуючи свої дискреційні повноваження, під час перевірки матеріалів справи дійшов цілком обгрунтованого висновку, який не потребував в даному конкретному випадку необхідності дослідження та оцінювання доказів, зібраних під час досудового розслідування, про порушення прокурором кримінальної справи стосовно ОСОБА_8 за відсутності законного приводу, що мало наслідком закриття кримінальної справи за відсутності події злочину, а тому посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що суд в даному випадку не мав права на стадії попереднього судового розгляду закрити кримінальну справу, є безпідставними.

На думку колегії суддів, місцевий суд під час попереднього розгляду справи, встановивши підстави, передбачені п.1 ч.1 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року), правомірно закрив кримінальну справу щодо ОСОБА_8 за відсутністю події злочину, передбаченого ч.2 ст. 361 КК України.

Судом апеляційної інстанції не встановлено процесуальних порушень імперативних вимог Кримінально-процесуального закону 1960 року при застосуванні судом першої інстанції статей 237, 248 КПК 1960 року та визначенні процесуальної підстави закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_8 , як і порушення права сторони обвинувачення на належне обґрунтування своєї позиції, рішення місцевого суду є мотивованим та обгрунтованим, а тому колегія суддів вважає за необхідне залишити його без змін, а подану на нього апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Керуючись статтями 362, 365, 366, 377 КПК, пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2022 року про закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України за відсутністю події злочину - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2022 року про закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України за відсутністю події злочину залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4