У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 від 25.04.2024 про часткове задоволення клопотання у кримінальному провадженні №0000081 від 07.07.2022 року, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 від 25.04.2024 про часткове задоволення клопотання у кримінальному провадженні №0000081 від 07.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 08.04.2024 до прокуратури ним було подано клопотання в порядку ст.220 КПК України щодо звернення з клопотанням в порядку ст.159-165 КПК України до суду, а саме надання доступу до матеріалів перевірки НКРЕКП у Львівській області, на підставі яких була надана відповідь №167-/41ТП-22 та дозволу на вилучення інформації АТ "Львівгаз" щодо відновлення подачі природного газу у квартирі у згаданих матеріалах. Вказує, що 29.04.2024 у приміщенні прокуратури він отримав постанову від 25.04.2024 про відмову у задоволенні згаданого клопотання. Вважає таку постанову свавільною та такою, що не відповідає предмету клопотання, а саме у вказаній постанові прокурор зазначає, що слідчому в порядку ст.36 КПК України надано вказівки щодо звернення до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні АТ "Львівгаз", однак прокурор зобов`язаний безпосередньо звернутись до слідчого судді, а не давати вказівки слідчлму. Окрім цього, як зазначає потерпілий, предметом його клопотання було звернення до слідчого судді із клопотанням про надання тимчасового доступу до матеріалів перевірки НКРЕКП у Львівській області та дозволу на вилучення інформації АТ "Львівгаз", а тому, на думку потерпілого, прокурор ототожнює таких суб`єктів як АТ "Львівгаз" та НКРЕКП. Щодо відмови в частині його присутності під час виїмки вказує, що така є безпідставною та мотивована лише загальними положеннями.

Враховуючи вищевикладене, просить визнати бездіяльність прокурора протиправною; скасувати постанову прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 від 25.04.2024 та зобов`язати прокурора подати до місцевого суду відповідне клопотання в порядку ст.159-165 КПК України на підставі його клопотання від 08.04.2024, поданого до прокуратури.

Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак у поданій скарзі зазначив про розгляд скарги за його відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлялась належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність дізнавача, слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, дізнавачу чи прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 07.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

08.04.2024 потерпілий ОСОБА_3 звернувся до керівника Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області з клопотанням, в якому просив звернутись з клопотанням в порядку ст.159-164 КПК України до слідчого судді місцевого суду щодо зобов`язання НКРЕКП у Львівській області надати тимчасовий доступ до матеріалів перевірки НКРЕКП у Львівській області, на підставі яких була надана відповідь №167-/41ТП-22 та дозволу на вилучення інформації АТ "Львівгаз" щодо відновлення подачі природного газу у квартирі у згаданих матеріалах.

Постановою прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 від 25.04.2024 частково задоволено клопотання ОСОБА_3 від 08.04.2024 (вх.№2199-24) щодо проведення тимчасового доступу до речей та документів - до матеріалів перевірки НКРЕКП у Львівській області, а саме зобов`язано слідчу звернутись до слідчого судді з клопотанням про проведення тимчасового доступу до речей та документів, які містяться у АТ "Львівгаз" за адресою: м.Львів, вул.Золота, буд.42 у кримінальному провадженні №0000081 від 07.07.2022; в частині проведення слідчої дії за участю ОСОБА_3 згідно з правилами ч.6 ст.223 КПК України відмовлено.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є в т. ч. охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення повного розслідування, з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, ч.5 ст.21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110, ч. 2 ст. 220 КПК України, постанова, крім змісту обставин, які є підставами для її прийняття, має містити мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Судом встановлено, що задовольняючи частково клопотання ОСОБА_3 від 08.04.2024, прокурором в резолютивній частині оскаржуваної постанови не вирішено питання звернення до слідчого судді з клопотанням щодо зобов`язання НКРЕКП у Львівській області надати тимчасовий доступ до матеріалів перевірки НКРЕКП у Львівській області, на підставі яких була надана відповідь №167-/41ТП-22.

Відтак, часткова відмова у задоволенні клопотання потерпілого, яке спрямоване на встановлення дійсних обставин справи, повинна бути обґрунтована з чітким посиланням на те, чому така відмова не може негативно позначитися на повноті та всебічності проведення досудового розслідування.

Відповідно, постанова прокурора має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, та в такій повинні бути дані відповіді на всі поставлені питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Як зазначено у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №370/2316/18 (провадження №51 - 9929 км 18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Окрім цього, частиною 6 статті 223 КПК України передбачено, що слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.

Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.

Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 10 КПК України не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками, що є принципом рівність перед законом і судом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що є принципом змагальності сторін.

Мотивуючи постанову в частині відмови потерпілому ОСОБА_3 у проведенні слідчої дії за його участю прокурор покликається на те, що "окремі слідчі (розшукові) дії мають певну специфіку, котра зумовлює можливість участі в їх проведенні лише обмеженого і викликаного особливостями змісту або ж тактичними міркуваннями учасників, наприклад, освідування, обшук, обстеження публічно недоступних місць, контроль за вчиненням злочину тощо, порядок проведення і коло учасників яких визначають виключно слідчий або прокурор".

Разом з тим, жодних мотивів щодо неможливості проведення слідчої дії у вигляді тимчасового доступу до речей та документів за участю потерпілого ОСОБА_3 у зв`язку з її специфікою в оскаржуваній постанові прокурором не наведено.

Враховуючи вищевикладене, постанова прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 від 25.04.2024 про часткове задоволення клопотання підлягає скасуванню із зобов`язанням прокурора повторно розглянути клопотання потерпілого з прийняттям за результатами такого розгляду законного й обґрунтованого рішення.

Щодо вимоги скарги потерпілого ОСОБА_3 про зобов`язання прокурора подати до місцевого суду відповідне клопотання в порядку ст.159-165 КПК України на підставі його клопотання від 08.04.2024, поданого до прокуратури, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відтак, в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

За таких обставин скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 від 25.04.2024 про часткове задоволення клопотання у кримінальному провадженні №0000081 від 07.07.2022 року задоволити частково.

Постанову прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 від 25.04.2024 про часткове задоволення клопотання ОСОБА_3 від 08.04.2024 (вх.№2199-24), винесену у кримінальному провадженні №0000081 від 07.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України - скасувати.

Зобов`язати прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 у триденний строк з часу отримання копії ухвали слідчого судді повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 08.04.2024 (вх.№2199-24) і прийняти за результатами такого розгляду законне й обґрунтоване рішення.

В решті вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з часу її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 07.05.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1