18.03.2024 Справа № 756/3229/24
Унікальний номер 756/3229/24
Номер провадження 1-кс/756/688/24
УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2024 року м.Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі

слідчий суддя - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження

прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, в кримінальному провадженні №0002112, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду м.Києва 13 березня 2024 року надійшла скарга від адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, в кримінальному провадженні № 0002112, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 зазначив, що в провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, перебуває кримінальне провадження №0002112, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 має статус особи права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_5 звернувся до керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 зі скаргою в порядку 308 КПК України, в якій посилається на не проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій впродовж тривалого часу, тимчасово вилучене майно було повернуто ОСОБА_5 , поет він не має доступ до своїх активів, заблокованих на електронному гаманці «Exodus» через тривале досудове розслідування. Посилався на положення п. 16-1 ч. 1 ст. 3, ст. 28 КПК України, просив надати прокурору - процесуальному керівнику у даному кримінальному провадженні вказівки щодо строків прийняття процесуального рішення, передбаченого ч. 2 ст. 283 КПК України.

За наслідками розгляду скарги, заступник керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 11 березня 2024 року надав ОСОБА_8 відповідь у вигляді листа в якому зазначив, що відсутні підстави для задоволення скарги.

Посилаючись, що керівник Оболонської окружної прокуратури м. Києва, усупереч вимогам процесуального законодавства не прийняв відповідне процесуальне рішення по суті поданої 06 березня 2024 року скарги у вигляді постанови, скаржник просить слідчого суддю зобов`язати керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва розглянути скаргу від 06 березня 2024 року, та прийняти процесуальне рішення.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи та просить задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що у ОСОБА_5 під час проведених обшуків вилучалася комп`ютерна техніка, яка в подальшому на підставі ухвал слідчих суддів йому повернута. Права ОСОБА_5 на користування власними активами тривалий час порушуються, вони заблоковані на час проведення досудового розслідування, проте жодних слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування не проводиться й відповідне процесуальне рішення не приймається.

Скаржник вважає, що прокурор за наслідками розгляду скарги, поданої в порядку ст.308 КПК України не прийняв відповідного процесуального рішення у вигляді постанови, яка може бути в подальшому бути предметом оскарження до слідчого судді в порядку ч.9-1 ст.303 КПК України, чим обмежив його процесуальні права.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення скарги. В мотивування посилався, що заступник керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва в межах наданих повноважень розглянув скаргу ОСОБА_5 та впродовж трьох днів надав письмову відповідь. Вважає, що прийняття процесуального рішення у вигляді постанови є правом прокурора згідно положення ст. 110 КПК України. Долучив до матеріалів витяг з ЄРДР та постанову про призначення групи прокурорів.

Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката, заперечення прокурора, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, приходить до наступних висновків.

Так, згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Частинами 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

З досліджених слідчим суддею матеріалів встановлено, що в провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, перебуває кримінальне провадження № 0002112 від 27 вересня 2022 року.

Згідно положення п.п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 має статус особи права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. На підставі ухвали слідчого судді в житловому приміщенні ОСОБА_5 проводився обшук під час його вилучалось майно. На підставі ухвали слідчого судді тимчасове вилучене майно ОСОБА_5 було повернуто. На даний час через триваюче досудове розслідування ОСОБА_5 обмежений у розпорядженні майнових активів через її блокування на біржі «n.exchange».

Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_5 звернувся до керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 зі скаргою в порядку 308 КПК України, в якій посилається на не проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій впродовж тривалого часу. Через тривале досудове розслідування ОСОБА_5 обмежений у доступі до своїх активів, які заблоковані на електронному гаманці, через триваюче досудове розслідування.

Заступник керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , за наслідками розгляду скарги ОСОБА_9 11 березня 2024 року надав відповідь у вигляді листа. В якому зазначено, що арешт на крипто валюту у кримінальному провадженні не накладався, ОСОБА_5 не є суб`єктом подання скарги в порядку 308 КПК України, тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, а також мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З системного аналізу ст. 308 КПК України та ст. 110 КПК України вбачається, що постанова за результатами розгляду скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні у мотивувальній частині повинна містити висновок про дотримання, або ж недотримання слідчими, прокурорами розумних строків під час досудового розслідування із вказанням на мотиви та обґрунтування вказаного висновку.

Разом із цим слідчим суддею встановлено, що за зверненням скаржника, постанова відповідно до вимог ст. 110 КПК України не виносилась, а лише надана відповідь, яка не містить жодного висновку на дотримання або ж недотримання слідчими, прокурорами розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження, а отже і не містить підстав для відмови у задоволенні відповідної скарги. Прокурором не надана оцінка причинам тривалого проведення досудового розслідування, не зроблено висновок про розумність строків виконання слідчими та прокурорами слідчих (розшукових) дій з метою встановлення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення.

Положення п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначають право на оскарження рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_4 від 06 березня 2024 року на недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002112 від 27 вересня 2022 року прокурором вищого рівня не прийнято вмотивоване процесуальне рішення в порядку, передбаченому ст. 308 КПК України.

Зазначене вище свідчить про порушення порядку розгляду скарги про недотримання розумних строків, неправильне оформлення прийнятого рішення, необґрунтованість наданої заявникові відповіді, тобто невідповідність її вимогам кримінального процесуального закону.

Згідно із ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Рішення прокурора, згідно із ч. 3 ст. 110 КПК України, приймається у формі постанови.

Однак, вимоги вказаної статті, керівником Оболонської окружної прокуратури м. Києва не виконано належним чином, оскільки не надано відповідне реагування на подану в порядку ст.308 КПК України скаргу у формі постанови.

Статтею 123 Конституції передбачено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури визначаються Законом України «Про прокуратуру», згідно зі ст.1 якого прокуратура становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим законом, здійснює встановлені Конституцією функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Згідно ст. 3 КПК України, надано визначення терміну «керівник органу прокуратури» та «прокурор»: п. 15) прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» незалежність прокурора забезпечується, зокрема, порядком здійснення повноважень, визначеним процесуальним та іншими законами, та забороною незаконного впливу, тиску чи втручання у здійснення повноважень прокурора (пп.2, 3).

Частиною 1 статті 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 6 статті 36 КПК України, Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу. Про скасування таких постанов повідомляється прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення відповідного досудового розслідування.

Таке становище процесуального керівника узгоджується з положеннями ч.1 зазначеної статті КПК, відповідно до якої прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження, у тому числі є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, та, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ст. 110 КПК України процесуальне рішення прокурора приймається у формі постанови, яка повинна відповідати вимогам ч. 3 ст. 110 КПК України.

Охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження здійснюється шляхом судового контрою у відповідності до положень ст. 7 КПК України.

Ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

«Метою статті 13 «є забезпечення механізму, завдяки якому особи можуть скористатися засобами судового захисту на національному рівні від порушення конвенційних прав, перед тим як вдатися до міжнародного механізму оскарження в Суді» (Рішення по справі « Кудла проти Польщі » ( Kudla v. Poland) від 26 жовтня 2000).

«Стаття 13 гарантує наявність в національному праві правових засобів, захищающих переважно права і свободи, викладені в Конвенції. Тому й вимагається, наявність правового засобу, який дозволяє компетентному національному органу з`ясувати зміст претензії, заснованої на Конвенції» (Рішення по справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey) від 18 грудня 1996 року, п. 95).

Слідчий суддя вважає хибним твердження прокурора, що ОСОБА_5 не має процесуального статусу особи на звернення зі скаргою в порядку ст.308 КПК України. Як встановлено з ЄДРСР, щодо майна ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні вчинялись процесуальні дії, на даний час обмежується його права, як власника у вільному розпорядженні майновими активами.

Так, відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора постановлюється ухвала, яка за результатами розгляду може бути про: скасування рішення прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити в задоволенні.

З огляду на викладене слідчий судді дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, шляхом зобов`язання прокурора вищого рівня - керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва розглянути скаргу представника ОСОБА_5 , особи права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування - адвоката ОСОБА_4 , на недотримання розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002112 від 27 вересня 2022 року, подану 06 березня 2024 року за № 0603/24-06 та прийняти процесуальне рішення.

Керуючись ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 7, 9, 24, 36, 110, 303, 305, 307, 308, 309 КПК України, Закон України «Про прокуратуру» слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, в кримінальному провадженні № 0002112, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України - задовольнити.

Зобов`язати прокурора вищого рівня - керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва розглянути скаргу представника ОСОБА_5 , особи права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування - адвоката ОСОБА_4 , на недотримання розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002112, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, за № 0603/24-06 від 06 березня 2024 року та прийняти процесуальне рішення.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

Повний текст ухвали проголошений 18 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1