Єдиний унікальний номер 205/8791/23
1-кс/205/723/24
Справа № 205/8791/23
Провадження №1-кс/205/723/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької обласної ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0002773, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2022 року, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполя Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.111-1 ч.6, 111-2 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області, погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької обласної, у кримінальному провадженні №0002773, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2022 року, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.111-1 ч.6, 111-2 ч.1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0002773, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 вересня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.111-1 ч.6, 111-2 ч.1 КК України.

Встановлено, що у 2022 році, точного часу слідством не встановлено, але не пізніше 25 липня 2022 року, у ОСОБА_7 , який раніше обіймав посаду директора по виробництву ПрАТ «ММК ім. Ілліча», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (трудовий договір з яким призупинений з 01.06.2022), виник злочинний, умисел спрямований на допомогу (пособництво) державі-агресору Російській Федерації з метою завдання шкоди Україні, шляхом реалізації рішень та дій держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

Маючи фахові знання, управлінські навички та досвід роботи у металургійній галузі промисловості, з вказаного періоду часу ОСОБА_7 , в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», діючи умисно, за власною ініціативою, добровільно обійняв посаду генерального директора ООО «ММК имени Ильича», з метою забезпечення функціонування підприємства як об`єкту металургійної промисловості держави-агресора - Російської Федерації, здійснив дії спрямовані на агітацію та схиляння працівників ПрАТ «ММК ім. Ілліча» до співпраці з представниками держави-агресора, перебуваючи на займаній посаді видавав накази, розпорядження, підписував документи та вчиняв інші дії на користь держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

Так, 02 серпня 2022 року, на виконання «Указа главы ДНР № 58 от 09.03.2022 О регистрационных действиях, проводимых в отношении юридических лиц, зарегистрированных на освобожденных территориях, временно находившихся под контролем Украины, и физических лиц, проживающих на таких территориях, привів реєстраційні документи підприємства у відповідність до законодавства ДНР та звернувся до «органів доходів та зборів Донецької Народної Республіки» з метою подальшої реєстрації ООО « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» в « ІНФОРМАЦІЯ_3 та 02.08.2022 зареєстрував підприємство в ЕГРЮЛ ДНР за реєстраційним номером НОМЕР_1 .

В подальшому, на виконання Закону ДНР от 08.04.2016 О государственной дактилоскопической регистрации, розуміючи злочинний характер своїх дій, 01 вересня 2022 року ОСОБА_7 , перебуваючи на займаній посаді, в порушення норм Конституції України, Женевської конвенції та норм міжнародного гуманітарного права, задля реалізації рішень та дій держави-агресора, направив листа на ім`я голови адміністрації м.Маріуполя - ОСОБА_8 , щодо проходження співробітниками підприємства примусової фільтрації (дактилоскопіювання).

Далі, під приводом розбору завалів на території ООО «ММК имени Ильича» та відновлення працездатності підприємства, ОСОБА_7 , з метою підготовки передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, задіяв працівників підприємства в розборі сміття та ремонту цехів підприємства, а також в облаштуванні військової бази збройних формувань держави-агресора, будівництва фортифікацій та розмістив військові формування російської федерації, у тому числі чеченські військові формування, на території підприємства, забезпечив доступ військовим формуванням держави-агресора до всієї території підприємства та розташування техніки, забезпечив ремонт військової техніки засобами підприємтсва.

В подальшому, з метою переведення у власність представників держави-агресора - Російської Федерації, об`єкта металургійної промисловості ПрАТ «ММК ім. Ілліча», всієї науково-технічної, енергетичної та матеріальної бази товариства, невстановленими особами, в порушення Конституції України та норм міжнародного права, які регламентують діяльність юридичних осіб, здійснено перереєстрацію ПрАТ «ММК ім. Ілліча» під закони держави-агресора Російської Федерації шляхом внесення відомостей до «Единого государственного реестра юридических лиц» (мовою оригіналу) держави-агресора та утворено нову юридичну особу «Общество с ограниченной ответственностью «ММК имени Илича», юридический адрес: АДРЕСА_2 , Основной государственный регистрационный номер 823, дата присвоения 30.11.2022.

При цьому, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на допомогу (пособництво) державі-агресору - Російській Федерації, з метою завдання шкоди Україні, шляхом реалізації рішень та дій держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, з 11 січня 2023 року та по теперішній час, добровільно погодився на пропозицію представників держави-агресора - Російської Федерації, та обійняв посаду «первого заместителя генерального директора ООО «ММК имени Ильича». У подальшому, ОСОБА_7 , з метою забезпечення функціонування ООО «ММК имени Ильича» продовжив вчиняти умисні дії, направлені на агітацію та схиляння працівників ПрАТ «ММК ім. Ілліча» до співпраці з представниками держави-агресора та укладення трудових відносин з незаконно утвореною юридичною особою ООО «ММК имени Ильича», обіймаючи вказану посаду, видавав накази, розпорядження, підписував документи та вчиняв інші дії на користь держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

На підтримку рішень окупаційної влади, допомогу (пособництво) державі-агресору - Російській Федерації, з метою завдання шкоди Україні, сприянню економічного та військового зросту та міцності держави-агресора, 28 серпня 2023 року ОСОБА_7 на території ПрАТ «ММК ім. Ілліча» провів зустріч з представниками Міністерства промисловості та торгівлі так званої «ДНР», а також представниками промислових підприємств так званої «ДНР». З метою подолання опору місцевого населення по відношенню до окупаційної влади, утвердженню окупаційної адміністрації та завоювання прихильності місцевих мешканців, формуванню у останніх негативної думки про Українську владу та перспективного бачення майбутнього разом із Росією, ОСОБА_7 , будучі публічною особою, неодноразово давав інтерв`ю на місцевих та регіональних каналах, в яких підтримував дії і політику, рішення держави-агресора та її окупаційної адміністрації.

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, вчиняв умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації чи підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

Крім того, ОСОБА_7 , будучі громадянином України, переслідуючи мету пропагандистського впливу на місцевих мешканців та перспективного бачення майбутнього у складі Росії, прийняв участь в організації та проведенні заходів політичного характеру, здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, приймав активну участь у таких заходах.

Так, 14 липня 2023 року, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись в Кальміуському районі м.Маріуполя, з метою здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, діючи як кандидат в депутати від Всеросійської партії «Єдина Росія», з метою схиляння суспільства до участі в незаконному проведенні виборів та просування діяльності вказаної політичної партії та політики держави-агресора на території м.Маріуполя, здійснив інформаційну діяльність у співпраці із державою-агресором напередодні «Дня металургів», провів зустрічі з ветеранами галузі, яким пообіцяв сприяння у вирішенні їх соціально-побутових проблем та вручив подарунки, тим самим формуючи перед громадськістю хибний позитивний імідж як зазначеної політичної організації, так і політики держави-агресора.

Крім того, 22 серпня 2023 року, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , будучі громадянином України та публічною особою, з метою здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, через засоби масової інформації розмістив відеоролик, присвячений «Дню Государственного Флага Российской Федерации», в якому публічно підтримав та виправдовував політику держави-агресора та закликав громадян працювати в ім`я розвитку Росії.

Після цього, 01 вересня 2023 року, більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, будучі членом Всеросійської політичної партії «Єдина Росія» та кандидатом від вказаної партії на посаду депутата міської ради, будучи незаконно призначеним на посаду першого заступника генерального директора ООО «ММК имени Ильича», використовуючи свої адміністративні повноваження як особи з числа керівництва зазначеного підприємства, маючи можливість проводити збори працівників підприємства та впливати на виплату їм заробітної плати, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, розуміючи, що м.Маріуполь є частиною території України та проведення виборів регулюється виключно українським законодавством, в порушення Конституції України та виборчого законодавства України, на території підприємства організував та провів заходи політичного характеру з метою підтримки держави-агресора, її окупаційної адміністрації.

Таким чином, ОСОБА_7 , організовував та проводив заходу політичного характеру, здійснював інформаційну діяльність у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямовані на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України за відсутності ознак державної зради та брав активну участь у таких заходах.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у пособництві державі-агресору, тобто у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації чи підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, а також у колабораційній діяльності, тобто в організації та проведенні заходів політичного характеру, здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України за відсутності ознак державної зради, активна участь у таких заходах, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 111-1 КК України.

Частиною 2 ст. 297-4 КПК України встановлено, що під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Як вбачається із матеріалів клопотання, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, у тому числі:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.09.2023 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 17.01.2023 року;

- протоколом огляду від 06.09.2023 року посилання в телеграмм-каналі « ОСОБА_10 », яке датоване 03.07.2023 року, на якому виявлено фотозображення документа на ім`я голови адміністрації ДНР ОСОБА_8 , підписане генеральним директором ММК ім. Ілліча - ОСОБА_7 , датоване 01.09.2022 року № 01/48;

- протоколом огляду від 15.09.2023 року веб-сайту «Предварительное голосование « ІНФОРМАЦІЯ_4 », на якому виявлено відео під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за участю ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.11.2023 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 10.11.2023 року;

- протоколом огляду від 01.05.2024 року телеграм-каналу « ОСОБА_12 » (заместитель председателя правительства ДНР»);

- протоколом огляду від 02.05.2024 року телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_6 »;

- протоколом огляду від 02.05.2024 року сайту «Федеральная налоговая служба», в ході якого отримано « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_8 »;

- протоколом огляду від 08.05.2024 року сайту «Федеральная налоговая служба», в ході якого отримано виписку з єдиного державного реєстру платника податків РФ на ім`я ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду від 08.05.2024 року телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_9 », на якому виявлено фотозображення документа, а саме: наказу про призначення ОСОБА_7 на посаду першого заступника директора ММК ім. Ілліча, датованого 11.01.2023 року;

- протоколом огляду від 13.05.2024 року документа «Указ главы ДНР «О регистрационных действиях юридических лиц, зарегистрированных на освобожденных территориях, временно находившихся под контролем Украины от 09.03.2022 року».

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України, що підтверджується інформацією, наданої ІНФОРМАЦІЯ_10 , згідно якої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , з 24.02.2022 державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями не перетинав; загальною сукупністю матеріалів досудового розслідування, які дають зробити відповідний висновок, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України, в тому числі факт наявності ОСОБА_7 на відеороликах зафіксованих на території м.Маріуполь Донецької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

Пунктом 7 частини 1 статті 1-1 Закону визначено поняття «тимчасово окупована російською федерацією територія України» та встановлено, що це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих російською федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить, що існує декілька підстав та способів віднесення певних територій держави до категорії тимчасово окупованих.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, будь-яка частина території України набуває статусу тимчасово окупованої території за наявності у неї певних ознак, визначених Законом, і при цьому у даному випадку Закон не вимагає проходження будь-яких додаткових процедур або прийняття додаткових нормативно-правових актів для встановлення факту окупації.

У цьому випадку, достатньо довести, що окремо визначена території відповідає одному з критеріїв встановлених п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, а саме:

1. частина території України, в межах якої збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль;

2. частина території України в межах якої збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», від 12.05.2015 за № 389-VIII, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», від 12.05.2015 за № 389-VIII, військові адміністрації населених пунктів утворюються в одному чи декількох населених пунктах (селах, селищах, містах), в яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, у тому числі внаслідок фактичного саморозпуску або самоусунення від виконання своїх повноважень, або їх фактичного невиконання, або припинення їх повноважень згідно із законом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Згідно з Резолюцію Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Агресія проти України" A/RES/ES-11/1 від 2 березня 2022 року, визнається, що росія вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН.

російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 затверджено зазначений Указ.

Надалі воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 271/2024 від 06.05.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.05.2024 затверджено зазначений Указ.

Починаючи з 05.03.2022 до цього часу, російською федерацією тимчасово окуповано усю територію Маріупольського району Донецької області, що встановлено відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Таким чином, факт тимчасової окупації території Маріупольського району Донецької області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Крім того, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом

в Україні, захопленням території Маріупольського району Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №108 від 23.05.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_7 , а також повістки про виклик підозрюваного на 25.05.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 26.05.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 27.05.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.111-1 ч.6, 111-2 ч.1 КК України, допиту підозрюваного, тощо.

Однак, ОСОБА_7 жодного разу у призначений час та місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Крім цього, 23 травня 2024 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, вручено захиснику останньої - адвокату ОСОБА_4 .

Таким чином, 23.05.2024, з моменту публікації повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.111-2 ч.1, 111-1 ч.6 КК України, а саме: у пособництві державі-агресору, тобто у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації чи підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, а також у колабораційній діяльності, тобто в організації та проведенні заходів політичного характеру, здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України за відсутності ознак державної зради, активна участь у таких заходах.

Враховуючи той факт, що місце знаходження підозрюваного на підконтрольній українській владі території не встановлено, за викликом прокурора останній не прибув та про причини неможливості прибуття не повідомив, постановою слідчого від 25 травня 2024 року, на підставі ст. 281 КПК України, підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Таким чином, слідчий вказує, що наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні №0002773, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 вересня 2022 року, стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.111-1 ч.6, 111-2 ч.1 КК України, спеціального досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0002773, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 вересня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.111-1 ч.6, 111-2 ч.1 КК України.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 843 від 12.06.2023 «Про визначення місця розташування підрозділів досудового розслідування-слідчого відділу та сектору дізнання Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області» визначено місцем розташування слідчого відділу та сектору дізнання Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області адресу тимчасової дислокації цих підрозділів: Україна, 49051, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Метробудівська, будинок 14, тобто в межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом

в Україні, захопленням території Маріупольського району Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №108 від 23.05.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_7 , а також повістки про виклик підозрюваного на 25.05.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 26.05.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 27.05.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.111-1 ч.6, 111-2 ч.1 КК України, допиту підозрюваного, тощо.

Однак, ОСОБА_7 жодного разу у призначений час та місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Крім цього, 23 травня 2024 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, вручено захиснику останнього - адвокатові ОСОБА_4 .

Таким чином, 23.05.2024, з моменту публікації повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.111-2 ч.1, 111-1 ч.6 КК України, а саме: у пособництві державі-агресору, тобто у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації чи підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, а також у колабораційній діяльності, тобто в організації та проведенні заходів політичного характеру, здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України за відсутності ознак державної зради, активна участь у таких заходах.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованому йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана могла вчинити інкриміноване їй правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання, з дотриманням вимог ст.ст.276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, відповідно матеріалів клопотання підозрюваний постійно перебуває на тимчасово окупованій території України і встановити його точне місце перебування не видається за можливе. Факт перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України підтверджено зібраними матеріалами досудового розслідування.

Враховуючи той факт, що місце знаходження підозрюваного на підконтрольній українській владі території не встановлено, за викликом прокурора останній не прибув та про причини неможливості прибуття не повідомив, постановою слідчого від 25 травня 2024 року, на підставі ст. 281 КПК України, підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч.2 ст.281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч.5 ст.139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.1,2 ст.297? КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою-п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2,370, 379, 400, 408, 436, 436-1,437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.297-2 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п.7 ч.1 ст.1? Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч.2 ст.3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрюваний належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, та згідно показань свідків перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрюваний переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Отже, матеріалами клопотання також підтверджено, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність підозрюваного до вищевказаних кримінальних правопорушень, а також, враховуючи той факт, що останній переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.139, 297? - 297-5?, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької обласної ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0002773, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2022 року, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполя Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.111-1 ч.6, 111-2 ч.1 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за №0002773, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2022 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.111-1 ч.6, 111-2 ч.1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1