Провадження №11-сс/801/549/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Могилів-Подільський, Вінницької області, громадянка України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2024 року клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 20 години 40 хвилин 31 серпня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 31 серпня 2024 року.

Згідно клопотання слідчого в період часу з 07.00 год. по 11.00 год. 03.07.2024, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , перебуваючи у приміщенні кухні квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , спільно вживали алкогольні напої, а саме горілку.

Під час спільного вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_11 з однієї сторони та ОСОБА_10 і ОСОБА_7 з другої сторони на фоні особистих неприязних відносинах розпочався словесний конфлікт. У послідуючому, в ході конфлікту у ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_11 групою осіб.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, за попередньою змовою, усвідомлюючи, що посягають на життя іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої, почергово здавлювали органи шиї ОСОБА_11 фрагментом тканини до тих пір доки остання перестала рухатись та чинити опір. Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 з метою доведення спільного злочинного умислу до кінця, кухонним ножем нанесли удари у шию та тулуб ОСОБА_11 , заподіявши потерпілій тілесні ушкодження, від яких остання померла на місці події.

У послідуючому, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , з метою приховання слідів вчиненого ними злочину та уникнення кримінальної відповідальності, використовуючи саморобний візок, вивезли труп ОСОБА_11 до берега річки «Дерло», що по вулиці Карпівській у м. Могилів-Подільський, де знаходиться трансформаторна підстанція № ТП-92 та залишили труп останньої, прикидавши його листям, гіллям та сміттям.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 63 від 03.07.2024 ОСОБА_11 померла від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї скрученою тканиною.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2024 року та постановити нову ухвалу,якою клопотання прокурора задоволити частково та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 , в разі якщо суд дійде до висновку щодо обгрунтованості обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу визначити розмір застави.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що слідчим суддею не в повній мірі врахована особа підозрюваної, яка має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, являється особою похилого віку та зі слів підозрюваної страждає на багато хронічних захворювань.

Недоведено слідчим та прокурором необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України та не врахував положення Європейської конвенції з прав людини та практику Європейського суду з прав людини, застосувавши до ОСОБА_7 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також слідчим суддею не було визначено можливість внесення застави.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо покурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які перешкодять виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

В кримінальному провадженні №0000526, внесеному до ЄРДР 03.07.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував особу підозрюваної ОСОБА_7 , яка має постійне місце проживання, раніше судима, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, та дійшов вірного висновку, що підозрювана перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання їй більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необгрунтованими.

Посилання апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу не пов`язного з триманням під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту є безпідставними.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється остання.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: .щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України, що дає право слідчому судді не визначати заставу підозрюваному.

Таким чином, враховуючи наведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що у повній мірі відповідає вимогам закону.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає положенням ст. 184 КПК України, має посилання на наявність ризиків, та до клопотання долучені матеріали, якими процесуальний документ обгрунтовується.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції.

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4