490/2423/22 11.03.2024
н/п 1-кп/490/234/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2423/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248 від 23.06.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Зірка Якимівського району Запорізької області, є громадянином України, має професійно-технічну освіту, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей 2011, 2020 та 2023 року народження, офіційно не працює, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді механіка-електрозварника відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Громадянина ОСОБА_4 24.03.2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію" призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 : АДРЕСА_3 .

24.03.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2022 року №76 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка-електрозварника відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно положень п.4 ч.1 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу у зв`язку із мобілізацією, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак, з 24.03.2022 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_1 з районного (міського) військового комісаріату, він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Військова частина НОМЕР_1 станом на травень 2022 року, залучена до здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії і знаходиться у районі ведення бойових дій на території Донецької та Луганської областей у складі створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, а окрема частина особового складу військової частини НОМЕР_1 , зокрема бригадна артилерійська група військової частини НОМЕР_1 після звершення доукомплектування підрозділу особовим складом, зобов`язана була вибути до території Донецької та Луганської областей для виконання бойових завдань на лінії безпосереднього збройного зіткнення із супротивником.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведенні його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України "Про оборону України" надається визначення терміну воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 року на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п.п.1, 3 ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно ст.31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Отже, для старшого солдата ОСОБА_4 , як механіка-електрозварника відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , станом на травень 2022 року прямим начальником був командир БТГр військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_7 , накази якого старший солдат ОСОБА_4 , як підлеглий, зобов`язаний беззастережно виконувати, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до полковника ОСОБА_7 з повагою, як того вимагає ст.30 Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану старшому солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо.

Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.17, 65, 68 Конституції України, ст.ст.9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог ст.ст.28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк.

Згідно ст.35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Відповідно до ст.37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Відповідно до ч.2 ст.42 КК України, наказ або розпорядження є законними, якщо вони віддані відповідною особою в належному порядку та в межах її повноважень і за змістом не суперечать чинному законодавству та не пов`язані з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Разом з тим, старший солдат ОСОБА_4 , у порушення наведених вимог законодавства порушив встановлений порядок несення військової служби, за наступних обставин.

Так, письмовим наказом командира БТГр військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 від 04.05.2022 року №5 "Про марш до району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій і Луганській областях", доведено про необхідність вибути зокрема реактивному артилерійському дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 до 23 години 00 хвилин 05.05.2022 року, до місця виконання завдань за призначенням у Донецькій та Луганській областях для виконання бойових завдань на лінії безпосереднього збройного зіткнення із супротивником.

Наказ командира БТГр військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 , у день його видання був доведений тимчасово виконуючої обов`язки старшого оперативної групи реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_8 у формі усного наказу особисто старшому солдату ОСОБА_4 , який перебував у складі відділення артилерійської розвідки взводу управління командира дивізіону реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 .

Відданий наказ командира БТГр військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 був сформульований чітко і не допускав подвійного тлумачення. При цьому, старший солдат ОСОБА_4 не звертався до прямого начальника, яким є командир БТГр військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_7 і до безпосереднього начальника, якою є ТВО старшого оперативної групи реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_8 , з проханням уточнити наказ, тобто в повній мірі усвідомлював його та зобов`язаний був виконувати.

При цьому, наказ виданий у встановленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу не суперечив чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод старшого солдата ОСОБА_4 , не носив в собі подвійного тлумачення та явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 був зобов`язаний вибути протягом 05.05.2022 року до місця виконання завдань за призначенням у Донецькій та Луганській областях для виконання бойових завдань на лінії безпосереднього збройного зіткнення із супротивником.

Однак, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді механіка-електрозварника відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , 05.05.2022 року близько 07 години 00 хвилин (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), всупереч вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України "Про оборону України", ч.1 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.ст.9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, діючи з прямим умислом, прийнявши відданий наказ командира БТГр військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 від 04.05.2022 року №5 "Про марш до району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій і Луганській областях", який був виданий у встановленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, не суперечив чинному законодавству, не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод старшого солдата ОСОБА_4 , не носив в собі подвійного тлумачення та явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього, та був доведений до нього ТВО старшого оперативної групи реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_8 у формі усного наказу, не звертаючись із проханням до командира уточнити наказ або про законну неспроможність виконання такого наказу, тобто цілком розуміючи необхідність його виконання, прямо виразив небажання виконувати наказ командира, що супроводжувалось усною відмовою, висловлюючи відкрито негативне ставлення до наказу та небажання його виконувати, тобто відкрито відмовився виконати наказ та у подальшому протягом 05.05.2022 року умисно не вибув до місця виконання завдань за призначенням у Донецькій та Луганській областях для виконання бойових завдань на лінії безпосереднього збройного зіткнення із супротивником.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю і дав показання про те, що у зазначений період часу він проходив військову службу за мобілізацією на посаді механіка-електрозварника відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 . В травні 2022 року, більш точної дати вже не пам`ятає, він дійсно відмовився від виконання наказу командира БТГр військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 , який був доведений до його відома, та не вибув до місця виконання бойових завдань за призначенням у м.Слов`янськ. Причинами відмови від виконання даного наказу були незадовільний стан його здоров`я, наявність хворої матері та малолітніх дітей на утриманні. Він усвідомлює протиправний характер своїх дій, свою вину визнає та щиро кається у вчиненому.

Пояснення ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім власних показань обвинуваченого, його вина підтверджується матеріалами кримінального провадження, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду.

Як вбачається з копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.03.2022 року №76, старшого солдата за призовом ОСОБА_4 , який був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення військового стану в Україні" та Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію", слід вважати таким що 24.03.2022 року прибув для забезпечення оборони України, з 24.03.2022 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення; ОСОБА_4 призначено на посаду механіка-електрозварника відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

З копії бойового наказу командира батальйонно-тактичної групи 79 одшбр №5 вбачається про здійснення переміщення батальйонно-тактичної групи 79 одшбр до 23.00 05.05.2022 у район н.п. Славянськ, де наказано перейти в підпорядкування командира 79 одшбр.

Згідно копії акту службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , проведеного заступником командира з морально-психологічного забезпечення 3 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_8 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.05.2022 року №549, зокрема, вина солдата ОСОБА_4 вбачається у формі прямого умислу, а саме: невиконання бойового наказу командира батальйонно-тактичної групи убути в складі визначених військовослужбовців до району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях. В діях вищезазначеного військовослужбовця присутні формальні ознаки порушення вимог статті 402 КК України в умовах воєнного стану. Відповідно вищезазначеним військовослужбовцем порушено вимоги статей 11, 12, 14, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, що виявилось у відкритій відмові виконати наказ начальника в умовах воєнного стану. За результатами проведеного службового розслідування, запропоновано притягнути ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності та оголосити "попередження про неповну службову відповідність". Командиру реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 запропоновано організувати роботу щодо направлення матеріалів службового розслідування до Державного бюро розслідувань м.Миколаєва, з одночасним направленням копії супровідного листа до спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та ІНФОРМАЦІЯ_3 для прийняття правового рішення, позаяк в діях військовослужбовця військової служби за призовом ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.402 КК України.

Згідно копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.05.2022 року №305 про результати проведення службового розслідування по факту відмови від виконання бойового наказу командира батальйонно-тактичної групи, зокрема, солдатом ОСОБА_4 , вирішено: притягнути ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності та оголосити "попередження про неповну службову відповідність"; направити до Державного бюро розслідувань м.Миколаєва, спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріалів службового розслідування щодо ОСОБА_4 ..

Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.402 КК України, як непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України враховує, що він вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він є раніше не судимим, офіційно не працює, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за даними Комунального некомерційного підприємства "Миколаївського обласного центру психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, є учасником бойових дій, брав участь в АТО на території Донецької та Луганської областей з 07.11.2015 року по 12.01.2016 року, з 26.04.2016 року по 23.10.2016 року, а також його відношення до вчиненого. Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, складеної Центральним районним відділом філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, ймовірність вчинення повторного правопорушення, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення волі.

В судовому засіданні прокурор вважала можливим призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.4 ст.402 КК України, у вигляді 1 /одного/ року позбавлення волі. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, прокурор вважала за можливе, на підставі ст.62 КК України, замінити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Однак, встановивши в судовому засіданні такі обставини, як щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його критичне ставлення до скоєного, що вказує на усвідомлення ним протиправності своїх дій та бажання стати на шлях виправлення, суд на підставі ч.ч.1, 2 ст.66 КК України, визнає ці обставини пом`якшуючими і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину. Встановлені обставини свідчать про те, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, що буде відповідати принципу розумності та справедливості і буде необхідним і достатнім видом покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1