Провадження № 1-кс/686/110/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги вказав, що 10.07.2023 отримав лист №1449зкп/14-01-01-3083/2023 від 1.07.2023 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, з яким не погоджується. Просить зобов`язати слідчого внести заяву-повідомлення про злочин до ЄРДР.

Представник скаржника у судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила її задовольнити.

Скаржник ОСОБА_4 у черговий раз не з`явився у судове засідання в режимі відеоконференції, однак про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином шляхом направлення повідомлення начальнику ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1», що засвідчено розпискою останнього про отримання повідомлення від 14.03.2024. У адресованій суду заяві від 11.03.2024 ОСОБА_4 зазначив, що у зв`язку із мусульманським постом Рамадан він протягом місяця не може приймати участь у судових засіданнях, просить перенести судові засідання у справах за його участю.

Вирішуючи питання про можливість проведення судового розгляду у відсутність заявника, слідча суддя враховує наступне.

Ч. 3 ст. 306 КПК України установлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Семантичний аналіз зазначеної норми закону дозволяє дійти висновку про те, що розгляд слідчим суддею скарги на бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її представника, тобто альтернативно за участі однієї із зазначених у цій нормі осіб.

Адвокат ОСОБА_3 присутня в судовому засіданні та підтримала у повному обсязі подану ОСОБА_4 скаргу.

Окрім того, слідчою суддею враховано, що за правилами ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

У свою чергу ст. 306 КПК України встановлено скорочені строки розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора - не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.

З огляду на це слідча суддя також зазначає, що ОСОБА_4 , подавши до суду скаргу на бездіяльність слідчого, набув статусу заявника та на нього поширюються права, передбачені ч. 2 ст. 60 КПК України.

Разом з тим на заявника також покладаються обов`язки добросовісного користування наданими правами.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його, утримуватися від використання приймів, які пов`язані із зволіканням розгляду справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Європейський суд з прав людини у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

За наведених обставин, з урахуванням встановлених стислих строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя, тієї обставини, що скарга перебуває у провадженні суду з 27.07.2023, неодноразово призначалася до розгляду (01.08.2023, 14.08.2023, 02.10.2023, 18.10.2023, 31.10.2023, 13.11.2023, 24.11.2023, 14.12.2023, 08.01.2024, 22.01.2024, 12.02.2024, 01.03.2024), однак не поодиноко розгляд скарги відкладався, з-поміж інших причини і у зв`язку із неявкою скаржника, обізнаність скаржника про дату та час розгляду справи, посилання особи на неможливість участі в судовому розгляді через релігійний піст, який до того ж є тривалим у часі, свідчить про нехтування процесуальними правами, а тому, дотримуючись принципів законності і верховенства права та розумності строків під час здійснення судового розгляду, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності ОСОБА_4 , з участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , оскільки положення ч.3 ст.306 КПК України передбачають альтернативну можливість присутності особи, яка подала скаргу чи її представника.

Представник органу досудового розслідування, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідча суддя дійшла висновку про відмову в задоволенні скарги з таких підстав.

Із матеріалів скарги слідує, що ОСОБА_4 звернувся до Генерального прокурора із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була зареєстрована 02.06.2024 та направлена до ГСУ НПУ.

У подальшому, заява ОСОБА_4 була направлена до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, де зареєстрована 15.06.2023 за №1449зкп.

У заяві ОСОБА_4 виклав факти, які свідчать про вчинення, на його думку, злочинів нотаріусом м. Хмельницького ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , заступником начальника Хмельницького УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , начальником ЗВ УМВСУ в Хмельницькій області Ладанським з приводу привласнення кв. АДРЕСА_1 .

01.07.2023 за результатами перевірки за заявою ОСОБА_4 , начальником першого СВ (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_11 за вих. №1449зкп/14-01-01-3083/2023 заявнику було надано відповідь, за змістом якої слідує, що у зверненні відсутні ознаки кримінального правопорушення, а тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Отже, відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 внесені не були.

У ході судового розгляду справи слідчою суддею було встановлено, що ухвалою слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.12.2020, постановленої у справі № 686/21086/20, було зобов`язано уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому у відповідності до ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення згідно заяви ОСОБА_4 (М-4540), з якою він звернувся до Президента України та Генеральної прокуратури України та яка була зареєстрована в ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому 11.08.2020 за № М-4540.

Враховуючи викладене, з метою всебічності та об`єктивності судового розгляду, слідчою суддею було витребувано із ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому матеріали кримінального провадження, відомості у якому були внесені до ЄРДР на підставі ухвали слідчої судді № 686/21086/20 та з`ясовано, що на її виконання відомості до ЄРДР були внесені, порушено кримінальне провадження № 0001322 від 08.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України та з їх аналізу слідує, що заява ОСОБА_4 , відомості за якою були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001322, ідентична тій, за якою прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, що оскаржується у даній справі.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Так, п. 2 ч. 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 визначено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Інформацією про кримінальне правопорушення є обставини та конкретні факти, викладені у заяві особи про вчинення кримінального правопорушення, які містять ознаки складу кримінального правопорушення та можуть бути перевірені у кримінально-процесуальному порядку. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У ході розгляду скарги слідчою суддею встановлено, що ТУ ДБР, розташованим у м. Хмельницькому здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001322 від 08.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382.

У межах даного кримінального провадження перевірялися відомості, викладені у заяві ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, які ідентичні тим, які викладені у заяві ОСОБА_4 , зареєстрованій 15.06.2023 за № 1449зкп у ТУ ДБР, розташованому у м. Хмельницькому, бездіяльність щодо невнесення яких ним оскаржується.

Постановою слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_12 від 10.12.2020 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001322 від 08.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 було закрито на підставі п. 9-1 ст. 284 КПК України.

З огляду на викладене, у зв`язку із тим, що викладені скаржником відомості уже перевірялися у межах кримінального провадження, підстави для повторного внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

Таким чином, при дослідженні матеріалів звернення ОСОБА_4 слідчим суддею не встановлено підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування, а тому представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

З огляду на викладене, у задоволенні даної скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя