ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3525/24 Номер провадження 11-сс/814/306/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 - захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000401 від 13.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кобеляки Полтавської області, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючого на час вчинення кримінального правопорушення у військовому званні «солдат», на посаді стрільця-санітара першого стрілецького відділення третього стрілецького взводу другої роти військової частини НОМЕР_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Строк тримання під вартою встановлено рахувати з 04 квітня 2024 року з 14 год. 35 хв. до 14 год. 35 хв. 02 червня 2024 року.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність повідомлення про підозру, інші обставини справи, та з урахуванням тяжкості вчиненого, наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є доведеними прокурором та дійшов висновку про неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 - захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, ухвалити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або запобіжний захід з визначенням застави.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на норми КПК України та практику ЄСПЛ та вказує на недоведеність існування ризиків та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Вважає, що цілодобовий домашній арешт або запобіжний захід з можливістю внесення застави буде достатнім заходом для досягнення цілей кримінального провадження.

Позиції інших учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечив проти доводів скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000401 від 13.10.2023 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Так, солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді стрільця-санітара першого стрілецького відділення третього стрілецького взводу другої роти військової частини НОМЕР_1 , яка, на час вчинення кримінального правопорушення дислокувалася за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 28.07.2023 близько 08.00 год., самовільно без поважних причин, залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ,та понад три доби перебував за межами військової частини у невстановленому слідством місці, де проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

04.04.2024 солдат ОСОБА_7 був затриманий представниками правоохоронного органу в порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим припинив вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Таким чином, 28 липня 2023 року солдат ОСОБА_7 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), без поважних причин, та незаконно перебуває за її межами до цього часу, тобто понад три доби, поки 04.04.2024 не був затриманий працівниками правоохоронного органу в порядку ст. 208 КПК України.

05.04.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

05.04.2024 старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , яке цього ж дня задоволено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яка доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Також слідчий суддя обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може: 1) переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке є тяжким злочином, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років; 2) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи його нехтування положеннями чинного законодавства, а саме порушенням вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, шляхом уникнення від явок до органу досудового розслідування та суду, а також не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки; 3) перебуваючи на військовій службі, в даний час матиме вільний доступ до зброї, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення чи враховуючи ті обставини, що останній на протязі тривалого часу не повертався до військової частини та знаючи про його кримінальне переслідування тривалий час не з`являвся самостійно до правоохоронного органу, отже може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Наведені у клопотанні слідчого дані, які належним чином перевірені слідчим суддею, дають підстави для застосування до ОСОБА_7 одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею також перевірено можливість застосування відносно ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, проте дійшов висновку про їх недостатність з огляду на вчинений злочин та наведені ризики.

Також слід звернути увагу, що ч. 8 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

З огляду на викладене, жоден з більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку не може бути застосованим, оскільки ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Поряд із цим, вимоги апеляційної скарги про визначення застави ОСОБА_7 також не можуть бути задоволені, оскільки відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що на даний час діє воєнній стан через військову агресію РФ та ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що має велику суспільну небезпечність та несе загрозу обороноздатності держави в умовах посягання на її територіальну цілісність та незалежність, визначення застави ОСОБА_7 за таких умов, на переконання колегії суддів, є неможливим.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді є законним та належним чином вмотивованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційних вимог.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4