Справа № 690/273/22
Провадження № 1-кп/690/30/24
УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу

03 квітня 2024 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ватутінського міського суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Мотивуючи вказане клопотання прокурор вказав, що необхідність продовження строку дії найбільш суворого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 зумовлено тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику може переховуватися від суду зумовлено тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які в сукупності передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а також не має стійких соціальних зв`язків за місцем проживання. Також вказано, що з метою ухилення від суду обвинувачений може укласти контракт з ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військової служби.

Ризик здійснення ОСОБА_3 незаконного впливу на свідків мотивував тим, що він перебуває з ними в дружніх відносинах, у тому числі з особою, яка була залучена для проведення контрольної закупки, оскільки вона хоч і мала змінені анкетні дані, однак ідентифікувала себе під час телефонної розмови, що підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом.

Наявність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 вчинення іншого кримінального правопорушення, на думку прокурора, зумовлено особою обвинуваченого, який має скрутне матеріальне становище та не має постійних джерел доходів.

Додатково вказав, що такий запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 сприятиме його належній процесуальні поведінці та відповідає наявним ризикам, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможе запобігти їм.

Обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що не погоджується з доводами прокурора, оскільки він мав дохід до його затримання, так як був працевлаштованим хоч і не офіційно, та заперечує проти задоволення його клопотання, тому що на час судового розгляду може перебувати під домашнім арештом у нічний період доби.

Також обвинувачений ОСОБА_3 надав суду письмові заперечення на клопотання про продовження строку тримання під вартою за змістом яких ризики, якими прокурор вмотивує своє клопотання, є незмінними з 04.07.2022 року, та вважає їх надуманими, формальними і не підтвердженими жодними доказами, оскільки ці ризики навіть за умови їх існування зі спливом майже 2 років перебування під вартою не могли не зменшитись. Крім того, вказано, що застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби буде більш гуманним, ніж подальше утримання під вартою. Також зазначив, що прокурором у судових засіданнях не спростовано його доводів про те, що його співмешканка ОСОБА_6 повідомляла суду, що він може проживати разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , в разі застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Окрім цього, вказано, що клопотання про продовження запобіжного заходу прокурором подано з порушенням строків, передбачених ст. 199 КПК України, тож необхідно повернути його прокурору, а також застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. або ж застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

До вказаного заперечення обвинуваченим ОСОБА_3 долучено його характеристику, видану 06.02.2024 року державною установою «Черкаський слідчий ізолятор», за змістом якої за період перебування в даній установі заохочень та стягнень він не мав, в камері з іншими ув`язненими не конфліктує, по відношенню до представників адміністрації дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Намагається утримувати в чистості спальне місце, не завжди має охайний вигляд. Має достатні навички з самообслуговування. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. На профілактичному обліку як особа, яка схильна до само ушкодження та самогубства, не перебуває. Підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом отримання передач та посилок.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 вказав, що підтримує позицію свого підзахисного, а також, що судом досліджено майже всі вагомі докази сторони обвинувачення, та він вважає, має місце провокація злочину, як наслідок, вказані прокурором ризики є безпідставними.

Заслухавши думки сторін судового провадження, врахувавши їх доводи, не вирішуючи питання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , оцінки досліджених у судовому засіданні доказів, а також правильності кваліфікації його діянь, оскільки вказані питання підлягають вирішенню лише в нарадчій кімнаті, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

При цьому, суд критично оцінює доводи обвинуваченого ОСОБА_3 щодо необхідності повернення прокурору клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно нього, оскільки вони є безпідставними.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою до місцевого суду, яким здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, має право подати прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Так, попередньою ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.02.2024 року обвинуваченому ОСОБА_3 за клопотанням прокурора продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 діб, тобто до 07.04.2024 року, включно, тож з урахуванням надходження 03.04.2024 року клопотання прокурора суд не має повноважень повернути його, не розглянувши питання доцільності продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Крім того, перед початком розгляду поданого 03.04.2024 року прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом з`ясовано як в обвинуваченого ОСОБА_3 , так і його захисника ОСОБА_5 , думку щодо можливості розгляду даного клопотання безпосередньо в даному судовому засіданні, та жодних заперечень чи клопотань про надання додаткового часу для підготовки до його розгляду, від них з даного приводу не надійшло.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується; вік та стан їх здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Положеннями ч. 1, п.п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, крім іншого, може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На даний час суд позбавлений можливості надати повну оцінку вагомості всіх наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки їх дослідження триває. При цьому, ОСОБА_3 у попередніх судових засіданнях під час дослідження судом доказів не заперечувався факт посередництва під час придбання іншими особами наркотичних засобів.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року в справі «Хайредінов проти України» вказано, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Оцінюючи ризик щодо ймовірного переховування від суду обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 10 років з конфіскацією майна, має низький рівень достатку. Доказів наявності на утриманні ОСОБА_7 неповнолітніх осіб чи осіб похилого віку, а також стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, суду не надано. Вказане свідчить про реальність ризику переховування ОСОБА_3 від суду.

Також суд бере до уваги Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2013 року по справі «Москаленко проти України» у якому вказано, що ризик того, що особа примушуватиме свідків давати неправдиві показання має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних, та критично оцінює доводи прокурора про те, що обвинувачений ОСОБА_3 безумовно буде незаконно впливати на свідків з метою змусити їх змінити покази, оскільки досудове розслідування в кримінальному провадженні завершено, обвинувальний акт передано для розгляду до суду, а свідки під час їх допиту в ході судового розгляду даного кримінального провадження будуть приведені до присяги та повідомлені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів.

З огляду на вказане, суд вважає, що ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на свідків у даному кримінальному провадженні, який існував під час досудового розслідування, на даний час суттєво знижений, хоча і не відсутній.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення суд також оцінює критично, оскільки прокурором не доведено, що обвинувачений ОСОБА_3 є особою схильною до вчинення кримінальних правопорушень, а сам по собі факт відсутності в обвинуваченого сталих джерел доходів не може свідчити про безумовність високого рівня його суспільно-небезпечності.

З огляду на вказане, суд вважає, що ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду та незаконного впливу на свідків, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час об`єктивно існують, тож наявні достатні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 01.06.2024 року, включно, оскільки вказане нівелює існуючі ризики, забезпечить його належну процесуальну поведінку та участь в судових засіданнях, що з урахуванням періоду воєнного стану в Україні сприятиме розгляду судом вказаного кримінального провадження з дотриманням розумних строків.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми, оскільки не можуть запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вказане обумовлено тим, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання є недостатнім з огляду на співмірність тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення з суворістю запобіжного заходу.

Передумови до застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді особистої поруки відсутні, оскільки жодних клопотань такого змісту від осіб, які б заслуговували на довіру, до суду не надходило.

Посилання обвинуваченого на пояснення його співмешканки ОСОБА_6 надані в одному з судових засідань про те, що він може проживати разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , суд оцінює критично, оскільки таку ж оцінку даним обставинам надано судом під час постановлення ухвал від 06.09.2023 року, від 31.10.2023 року та від 11.12.2023 року в силу того, що ні обвинуваченим, ні його захисником, ні безпосередньо ОСОБА_6 не надано як доказів перебування обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у фактичних сімейних відносинах, так і доказів належності ОСОБА_6 на праві власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 , тож на даний час відсутні достатні підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як цілодобового, так і в нічний період доби за вищевказаною адресою.

При цьому, надана ОСОБА_3 характеристика з державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» не є позитивною, як наслідок, не вважатися свідченням його належної процесуальної поведінки в разі застосування відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з обмеженням волі.

Тож з урахуванням вказаного та встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам переховування ОСОБА_3 від суду, незаконного його впливу на свідків.

Водночас, у відповідності до ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи низький рівень майнового стану ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, суд вважає за можливе визначити йому заставу в мінімальному розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., оскільки суд вважає, що внесення застави навіть в мінімальному розмірі зможе гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків з переліку, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: прибувати до Ватутінського міського суду Черкаської області за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, у визначений дату та час; повідомляти Ватутінський міський суд Черкаської області про зміну свого місця роботи та проживання; утримуватися від спілкування у будь-який спосіб, поза межами судових засідань, із свідками в кримінальному провадженні № 0000041; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 110, 176-178, 181-183, 194, 331, 376, 392, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 01.06.2024 року, включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначених судом обов`язків, з числа передбачених КПК України.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в даній ухвалі протягом строку її дії в національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26261092, МФО 820172, р/р UA0003652 в ДКСУ в м. Київ, з обов`язковим зазначенням у платіжному дорученні «в рахунок внесення застави за обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ухвали Ватутінського міського суду Черкаської області від 03.04.2024 року».

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

1.прибувати до Ватутінського міського суду Черкаської області за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, у визначений дату та час;

2.повідомляти Ватутінський міський суд Черкаської області про зміну свого місця роботи та проживання;

3.утримуватися від спілкування у будь-який спосіб, поза межами судових засідань, із свідками у кримінальному провадженні № 0000041;

4.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити 60 (шістдесят) днів, який слід рахувати з дня її внесення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки, обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виконання покладених на нього обов`язків, а також наслідки, передбачені ч.ч. 8-11 ст. 182 КПК України.

Копію ухвали суду для виконання в частині утримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою надіслати до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» для відому та виконання, а також вручити прокурору та обвинуваченому.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 08.04.2024 року о 12 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1