Провадження №: 1-кп/336/882/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 від 14.02.2024 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, працевлаштованого на посаді механіка ФОП ОСОБА_7 , одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

14 лютого 2024 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21114», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Героїв 55-ї бригади зі сторони вул. Курської в напрямку вул. Чарівної в м. Запоріжжі. При цьому швидкість руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_4 була не менше 93.0-97.1 км/год., що перевищує максимально дозволену на даній ділянці дороги швидкість - 50 км/год.

В цей час, попереду, на нерегульований пішохідний перехід, що позначений дорожньою розміткою - 1.14.1 (Нерегульований пішохідний перехід) та дорожніми знаками - 5.38.1, 5.38.2 (Пішохідний перехід) Правил дорожнього руху України, та розташований в АДРЕСА_3 , вийшов пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який почав перетинати проїзну частину АДРЕСА_4 бригади справа-наліво відносно руху автомобіля «ВАЗ 21114», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час руху по зазначеній проїзній частині, водій ОСОБА_4 , наближаючись до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити нерегульований пішохідний перехід та пішохода ОСОБА_5 , який рухався по ньому, не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу, та, не надавши перевагу в русі останньому, виїхав на пішохідний перехід, де передньою частиною кузова керованого автомобіля «ВАЗ 21114», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода.

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги пп. 12.4, 12.9 б), 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

п. 12.9 «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7. на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».

п. 18.1: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 18.1. Правил дорожнього руху України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи, пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: «Закритий багатоуламковий черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням, що кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я».

Своїми діями, водій ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, кваліфіковане за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, так як він з потерпілим примирився, шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі, свою вину у вчиненому визнає повністю та щиро кається.

Потерпілий у судовому засіданні проти клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України не заперечував, так як досягнуто примирення із обвинуваченим, матеріальних претензій не має, збитки йому відшкодовані у повному обсязі

Представник потерпілого підтримав позицію потерпілого, про що надав відповідну письмову заяву.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про закриття провадження у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши письмове клопотання обвинуваченого та потерпілого, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст.44 КК України, ч.1 ст.285, ч.1 ст.286 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності виключно судом у випадках, передбаченим законом про кримінальну відповідальність.

Так, згідно зі ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Оцінивши обставини справи, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з тим, що обвинувачений та потерпілий ОСОБА_5 примирились, обвинувачений відшкодував завдану потерпілому шкоду, претензій до нього останній не має, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, є кримінальним проступком і обвинувачений вчинив його вперше.

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Судом встановлено і визнається сторонами кримінального провадження, що діяння, яке поставлено обвинуваченому в вину, дійсно мало місце та може підлягати кримінальній відповідальності.

Враховуючи наведене, думку учасників провадження щодо необхідності задоволення клопотання та відсутності будь-яких перешкод для цього, суд вважає за можливе клопотання обвинуваченого задовольнити, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 44, 46, ч.1 ст.286 КК України, ст.2, п.1 ч.2 ст.284, ч.1 ст.285,ч.1 ст.286 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» №СЕ-19/108-24/3521-ІТ від 07.03.2024, суму у розмірі 4 543 гривні 68 копійок; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» №СЕ- 19/108-24/3531-ІТ від 27.03.2024, суму у розмірі 3 786 гривень 40 копійок. Загальна сума витрат, пов`язаних із залученням експертів у кримінальному провадженні, складає 7 572 гривень 80 копійок.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21.02.2024 (№334/1347/24, №1-кс/334/543/24) на автомобіль «ВАЗ 21114», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо ухвала не була скасована, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1