Справа № 538/1213/24
Провадження № 1-кп/538/159/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурораОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої сторони виконавчого комітету

Лохвицької міської ради ОСОБА_6

розглянувши у відкритомупідготовчому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальне провадження № 0000008 від 22.02.2023 рокупо обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сенча, Лохвицького району. Полтавської області, громадянина України, освіта вища, ФОП, пенсіонера, інваліда 2-ї групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого, РНОКПП НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.197-1 КК України,

в с т а н о в и в:

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив про затвердження угоди про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 , за участю свого захисника - адвоката ОСОБА_5 , повністю і беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин і сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 197-1 КК України покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Вказане покарання ОСОБА_4 може бути призначене при виконанні ним таких зобов язань: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі, що викладений в повідомленні про підозру від 24.06.2024, стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 197-1 КК України; співпрацювати з правоохоронними органами в частині викриття кримінальних правопорушень: вживати заходів до отримання відомостей про здійснення іншими особами кримінальних правопорушень, повідомляти правоохоронні органи про всі відомі такі факти, давати відповідні показання про них згідно вимог закону; в умовах воєнного стану всіляко допомагати державним органам, громадськості у зміцненні обороноздатності України.

В угоді про визнання винуватості вказано, що у період з травня по жовтень 2022 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки для власного користування в межах с.Лука Миргородського району Полтавської області, неподалік земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:001:0547, самовільно зайняв земельну ділянку площею 1629,41 м.кв, що розташована на території Лохвицької міської територіальної громади Миргородського району Полтавської області, та знаходиться в прибережній захисній смузі річки Сула та яка, відповідно до ч. 1 ст.60, ч.ч. 1, 2 ст. 61 Земельного кодексу України та ст.89 Водного кодексу України, відноситься до земель в охоронних зонах та на яку, відповідно до ст.ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, поширюється обмеження щодо її використання, оскільки у прибережнихзахисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється будівництво будь яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), не оформлюючи в подальшому передбачену законодавством необхідну документацію на вказану земельну ділянку та не сплачуючи за неї жодних грошових платежів. Надалі ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам статей 112, 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, а також статей 60-61 Земельного кодексу України, в порушення ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та у порушення ст.ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, у період з травня по жовтень 2022 року, більш точний період будівництва не встановлено, на зазначеній самовільно зайнятій земельній ділянці здійснив самовільне будівництво: об`єкту нерухомого майна дерев`яної будівлі туалету, дерев`яної будівлі будинку, об`єкту нерухомого майна кам`яної споруди мангалу, об`єкту нерухомого майна споруди вимошення та дерев`яної споруди бесідки, об`єкту нерухомого майна споруди дерев`яної огорожі, споруди металевих сходів, заподіявши шкоду державі порушенням природоохоронного законодавства в розмірі 12288,69 грн. Вказані об`єкти будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці ОСОБА_4 в подальшому використовував для власних потреб, без отримання дозвільних документів на вказані будівлі та споруди.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у самовільному будівництві будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 197-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заявив про добровільність укладення угоди про визнання винуватості, за умовами якої він повністю і беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин і погоджується на призначення йому покарання за ч.4 ст. 197-1 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., пояснив, що таким чином хотів зробити подарунок сину, розуміє, що необхідно буде сплатити витрати на проведення експертного дослідження, також пояснив, що по мірі можливості донатить на ЗСУ.

Крім цього, ОСОБА_4 вказав, що він розуміє права, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, та наслідки укладення угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, а також характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також ОСОБА_4 пояснив, що укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення вказані в обвинувальному акті; просив її затвердити.

Потерпілий не заперечував проти затвердження угоди.

Захисник в судовому засіданні вважав, що угода відповідає інтересам обвинуваченого, не порушує його прав, не суперечить вимогам чинного законодавства і має бути затверджена.

Відповідно до ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Суд вважає, що укладена угода про визнання винуватості правомірна, відповідає інтересам суспільства та держави, укладена добровільно, не порушує права свободи інтереси сторін та інших осіб, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених загальною частиною КК України, а тому необхідно затвердити угоду, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 371, 373-374, 468-475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 червня 2024 року між начальником Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , і його захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.197-1 КК України, і призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч.4 ст. 197-1 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в розмірі 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн. 20 коп.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького

районного суду ОСОБА_1