Справа № 211/604/24
Провадження № 1-кп/211/303/24
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001460 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, неодружений, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 186 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, студент ІІ курсу ДНЗ «КЦПОМ», неодружений, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, раніше не судимий , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 186 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ :

26.12.2023 приблизно о 22:50 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи біля стадіону «Локомотив» по вул. Башкірська в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу разом з неповнолітнім ОСОБА_9 , побачив ОСОБА_10 , який прямував зі сторони залізничного вокзалу вздовж паркану вказаного стадіону. В цей момент ОСОБА_9 направився до ОСОБА_10 , а ОСОБА_4 попрямував за ОСОБА_9 ОСОБА_9 , підійшовши до ОСОБА_10 , безпричинно наніс останньому один удар рукою зжатою в кулак в область обличчя потерпілого, від чого ОСОБА_10 впав на землю. Вказаними діями ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді садна обличчя, які, згідно висновку експерта №2010 від 29.12.2023, за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_9 побачили мобільний телефон, який виглядав з правої кишені джинсів ОСОБА_10 . В цей момент у ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_9 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, а саме вищевказаним мобільним телефоном ОСОБА_10 .

Одразу після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаним місцем,реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на власну користь, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, розуміючи, що потерпілий знаходиться при свідомості та спостерігає за його протиправними діями, з метою подавлення волі ОСОБА_10 до супротиву, наніс потерпілому декілька ударів своїми ногами в область тулубу, що завдало фізичного болю, однак не спричинило тілесних ушкоджень, після чого умисно, відкрито, в умовах воєнного стану, викрав з правої зовнішньої кишені джинсів, одягнутих на потерпілого, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A52 6/128GB» чорного кольору, ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6491/23 від 28.12.2023 становить 4 502,00 грн.,та з лівої зовнішньої кишені джинсів, одягнутих на ОСОБА_10 , навушники «Хiaomi Buts 3» (ВНR5526GL) White, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6491/23 від 28.12.2023 становить 1 811,70 грн.

В той самий час неповнолітній ОСОБА_9 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на власну користь, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, намагався нанести удар кулаком в область тулубу потерпілого, однак не влучив. Після цього ОСОБА_9 взяв потерпілого за одяг та, спостерігаючи за незаконними діями ОСОБА_4 , нахилився до ОСОБА_10 та наказав повідомити пароль для розблокування мобільного телефону, яким в цей час заволодів ОСОБА_4 .

Отримавши пароль від телефону, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 6 313,70грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину визнав повністю.

Зібрані у справі докази, свідчать про те, що органи досудового розслідування дії обвинувачених, кожного окремо, вірно кваліфікували за ст.. 186 ч 4 КК України та суд кваліфікує дії :

- ОСОБА_4 за ч.4 ст.186 КК України за ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану;

- неповнолітнього ОСОБА_9 за ч.4 ст.186 КК України за ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

24 01 2024 р., між обвинуваченим неповнолітнім ОСОБА_9 ,в присутності законного представника ОСОБА_7 ,захисника ОСОБА_8 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з угодою ОСОБА_9 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України .

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_9 буде призначене покарання із застосуванням положень ст.. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 ( п`ять ) років. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_9 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, встановивши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 КПК України.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 п 1 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим є тяжким злочином, а отже угода відповідає вимогам закону.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 надав заяву відповідно до якої з наслідками укладення та затвердження угоди ознайомлений, заперечень не має.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засідання вину визнав, погоджується на призначення узгодженого покарання. Законний представник ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди.

Таким чином, виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_9 .

Суд враховує те, що ОСОБА_9 вину визнав, щиро розкаявся. При вирішенні питання щодо виду та міри покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, що належить до категорії тяжких злочинів, наявність пом`якшуючих покарання обставин відповідно до вимог ст. 66 КК України, до якої віднесено щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, та відсутність обтяжуючої обставини покарання відповідно ст. 67 КК України, наявність місця реєстрації та постійного місця проживання, задовільної характеристики, а також те, що неповнолітній ОСОБА_9 раніше не судимий. Все це є підставою для призначення покарання із застосуванням ст.. 69 КК України.

24 01 2024 р., між обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України .

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання із застосуванням положень ст.. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 ( п`ять ) років. На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, встановивши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 КПК України.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 п 1 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим є тяжким злочином, а отже угода відповідає вимогам закону.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 надав заяву відповідно до якої з наслідками укладення та затвердження угоди ознайомлений, заперечень не має.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засідання вину визнав, погоджується на призначення узгодженого покарання.

Таким чином, виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Суд враховує те, що ОСОБА_4 вину визнав, щиро розкаявся. При вирішенні питання щодо виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, що належить до категорії тяжких злочинів, наявність пом`якшуючих покарання обставин відповідно до вимог ст. 66 КК України, до якої віднесено щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, та відсутність обтяжуючої обставини покарання відповідно ст. 67 КК України, наявність місця реєстрації та постійного місця проживання, задовільної характеристики, а також те, що він раніше не судимий. Все це є підставою для призначення покарання із застосуванням ст.. 69 КК України.

Питання про речові докази суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду від 24 січня 2024 року по кримінальному провадженню № 0001460 про визнання винуватості укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим неповнолітнім ОСОБА_9 , за участі законного представника ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 - затвердити.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання , із застосуванням ст.. 69 КК України у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_9 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік із покладенням на останнього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні обраний до 17 03 2024 року у вигляді домашнього арешту, залишити таким до набрання вироком законної сили.

Угоду від 24 січня 2024 року по кримінальному провадженню № 0001460 про визнання винуватості укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання , із застосуванням ст.. 69 КК України у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік із покладенням на останнього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні обраний до 08 03 2024 року у вигляді домашнього арешту та надалі не продовжувався.

Речові докази по справі:

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A52 6/128GB» та навушники «Хiaomi Buts 3» , які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 вважати переданими за належністю.

-лазерний DVD-R диск «Nanotex» з відеозаписом з камер нагрудних відео реєстраторів патрульних поліцейських , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 , неповнолітньому ОСОБА_9 та його законному представнику ОСОБА_7 , що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику , прокурору.

Суддя: ОСОБА_1