ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 626/ 3302/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/1484/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: виправдувальний вирок за ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі інших учасників по справі, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на виправдувальний вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.04.2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноград Харківської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, працюючого в Регіональній філії «Південна Залізниця» на посаді ремонтника штучних споруд, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей немає, не є особою з інвалідністю, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

визнано не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та виправдано його на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, - у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 , у вигляді домашнього арешту в певний період часу до набранням вироку законної сили, визначено залишити без змін.

Також вирішено питання щодо речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

Зазначеним вироком встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 16.08.2021, в період часу з 16 години по 16 годину 20 хвилин (точний час в ході слідства не встановлено), він перебував за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На ґрунті неприязних відносин, що склались за час проживання ОСОБА_7 з матір`ю, виник конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_7 , діючи з умислом, направленим на заподіяння смерті ОСОБА_9 , наніс останній декілька ударів невстановленим предметом в область обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та саден з синцями навкруги в ділянці спинки та правого крила носа. В подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу з метою заподіяння смерті ОСОБА_9 , почав здійснювати стискання органів дихання останньої, зокрема в ділянці шиї, невстановленим предметом, внаслідок чого ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна з синцем навкруги в ділянці правого кута рота, крововиливів в ділянці слизової оболонки правої щоки та порожнини рота, язика, надгортанника, голосових зв`язок, перелому щитоподібного хряща, та, як наслідок, механічної асфіксії в результаті задушення настала смерть потерпілої.

Вказані дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з прийнятим судом рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, яку в подальшому уточнила, де просить вирок скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. та призначити новий судовий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

На переконання прокурора, висновок суду першої інстанції не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду, має істотні суперечності, судом не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновок та не надано належної оцінки кожному доказу, зокрема, показання самого ОСОБА_7 , який плутався весь час, а також не надано можливість призначити додаткову судово-медичну експертизу, внаслідок чого, судом не застосовано закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, а саме ч. 1 ст. 115 КК України, що на думку прокурора, тягне за собою скасування судового рішення

Як зазначає прокурор, під час судового розгляду було долучено та досліджено повний обсяг письмових доказів, а вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджувалась наступними доказами:

- висновком експерта №12-17/200-КРт/21 від 17.08.2021, в якому зазначено, що причиною смерті ОСОБА_9 стала асфіксія внаслідок задушення. (переломи щитоподібного хряща: правого верхнього рогу 3 більшою ймовірністю утворився від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яка була направлена в праву бічну поверхню шиї в суміжній зоні проекції перелому; перелом в місці з`єднання пластин вірогідніше всього утворився від дії зовнішньої сили спереду назад, коли щитоподібний хрящ придавлюється до хребтового стовпа та широкої частини перснеподібного хряща.

- протоколом огляду місця події від 16.08.2021 огляд за адресою АДРЕСА_1 , де було виявлено труп ОСОБА_9

- протоколом огляду місця події від 16.08.2021 огляд за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено змив речовини бурого кольору з підлоги на кухні, футболка жовтого кольору зі слідами РБК з ванної кімнати, 3 ганчірки з нашаруванням невідомої речовини, жіночий халат з плямами речовини бурого кольору, полімерний пакет з написом «Посад» з плямами бурого кольору, інгаляційний пристрій.

- протоколом слідчого експерименту від 16.09.2021, в якому зафіксовано, що потерпіла ОСОБА_9 лежала поряд з ходунками, які були у складеному вигляді, та її особисті речі були на підлозі.

Крім того, як зазначає прокурор, було допитано обвинуваченого, який вину під час судового розгляду не визнавав та вказував, зокрема, що 16.08.2021 після закінчення робочого дня, на початку 17 години, він вийшов зі свого підприємства з двома своїми колегами по роботі та разом з ними пішов додому. Приблизно о 16.30 годині вони розійшлися, після чого він зайшов у свій під`їзд, піднявся на свій поверх, підійшов до дверей своєї квартири, вставив ключ у замкову серцевину, не повертаючи його в замку, потягнув за ручку, і двері відчинилися, але коли йшов на роботу з ранку, то двері він зачинив на замок. Таке іноді траплялось, коли мати просила не зачиняти двері, або відкривала замок сама для того, що якщо їй стане погано, вона могла б покликати сусідів на допомогу. Після чого він зайшов до квартири та побачив лежачу обличчям донизу на підлозі в кухні свою матір. Він підбіг до неї перевернув на бік, почав її трусити. Під нею на рівні грудей і живота, під обличчям, знаходилися її ходунки, за допомогою яких вона пересувалася по квартирі. На обличчі матері, а саме на губі була кров, була гематома, кров була і на підлозі. Біля неї на підлозі лежали предмети кухонного посуду та мобільний телефон. Спочатку подумавши, що мати знепритомніла, він взяв її під пахви та перетягнув до її кімнати, де посадив її на дивані так, як вона завжди на ньому розташовувалася. Після того, які він розташував мати на дивані, в двері подзвонили. Відчинивши двері, побачив сусідку, яка сказала, що чула крики, на що він їй відповів, що це він кричав. Вона запитала, що трапилось, тоді він відповів, що «в нього впала мамка». Він був одягнутий у жовту футболку і саме в ній відчиняв двері сусідці. На футболці в області живота була пляма крові. Після чого він викликав «Швидку допомогу» та попрохав, щоб вони викликали поліцію. По приїзду лікарів, останні констатували смерть матері. Приблизно через 30 хвилин, так як працівників поліції не було, він сам зателефонував до поліції. Матір він поховав 18.08.2021 після проведення судово медичної експертизи. Пояснив, що з матір`ю у нього були добрі стосунки. Так як остання хворіла, а саме після перелому шийки стегна погано пересувалася, то він про неї піклувався. Він же виконував усю хатню роботу. Жодних серйозних конфліктів на протязі життя між ними не було.

На думку прокурора, суд не вказав, що в своїх показах під час судового розгляду на запитання прокурора «Чи розумів ОСОБА_7 , що його мати мертва, коли на кухні перевертав її до себе?» він відповів «Так, розумів». У зв`язку з чим всі послідуючі його дії, а саме: замивання плям крові, перенос тіла потерпілої в іншу кімнату, перекладання тіла потерпілої з одного положення в інше, відповідь сусідці про те, що мати просто впала, не поставились судом під сумнів.

Також, прокурор наголошує, що саме медичні працівники викликали працівників поліції.

При цьому, як вказує прокурор, при проведенні слідчого експерименту 16 вересня 2021 року, виходячи з відеозапису до протоколу, який був відтворений в судовому засіданні, вбачається, що в ході проведенні вказаної слідчої дії ОСОБА_7 пояснив та показав як відбувалися події 16.08.2021, так, що 16.08.2021 року він повернувся з роботи до дому, відімкнувши вхідні двері квартири своїм ключем зайшов до квартири, після чого попрямував на кухню. Коли він йшов на кухню з коридору, то бачив, що на підлозі лежить його мати, а саме: обличчям вниз, головою до холодильника, ногами до плити. Зайшов на кухню, перебуваючи в стані афекту, почав перевертати матір на спину, при цьому одразу не зрозумів чи дихає вона і тому тримаючи матір за тіло почав її трусити та кричати «мама, мама». Повідомив, що в неї була кров на обличчі в області губи та на підлозі, а також гематома на обличчі з правого боку. Показав, що на кухні на полу були і інші предмети, а саме ходунки, за допомогою яких пересувалась його мати, капці та телефон. Відносно плями крові на підлозі, ОСОБА_7 показав на місце де вона була та розмір (приблизно намалював пальцем на підлозі, що зафіксовано на відеозаписі). Також ОСОБА_7 показав, що в момент коли він знайшов свою матір, то остання була одягнута в труси, майку та якусь кофтину. При перевертанні матері вона не контактувала (ні одягом, ні тілом) з плямою крові, яку він показав раніше на підлозі, та уточнив, що перед тим як її перевернути, пляму крові він витер рукою та при цьому забруднив майку. Також ОСОБА_7 повідомив, що ніде на меблях чи підлозі на кухні, крім місця на яке він вказав, крові більше не було. Потім ОСОБА_7 продемонстрував на манекені як саме він перетягав матір до кімнати, а саме спочатку він взяв ходунки та телефон, які відніс до кімнати, потім він перевернув матір та, тримаючи руками під піхвами, перетяг мати з кухні до кімнати та поклав на ліжко, ближче до положення сидячі, після чого викликав бригаду швидкої допомоги. При наданні своїх пояснень ОСОБА_7 повідомив, що в той час як він перетяг матір на ліжко, в двері подзвонила сусідка. Він відчинив двері. Тоді сусідка сказала, що чула крики, на що він їй відповів, що це він кричав. Вона запитала що трапилось, тоді він відповів, що «в нього впала мамка». Він був одягнутий у жовту футболку і саме в ній відчиняв двері сусідці. На футболці в області живота була пляма крові. Після того як приїхала швидка і констатувала смерть матері, ОСОБА_7 поклав тіло своєї матері в інше положення на ліжку (яке саме зафіксовано на відеозаписі). Про пляму крові на футболці ОСОБА_7 повідомив, що оскільки футболка була липкою та в крові, він кинув її в рукомийник та залив водою. Також ОСОБА_7 повідомив, що бригада швидкої допомоги приїхали приблизно через 20 хвилин та констатували смерть. Поки він її чекав його матір ознак життя не подавала і саме працівники швидкої допомоги викликали поліцію. При цьому ОСОБА_7 весь цей час, з того моменту як приїхала швидка, а в подальшому і поліція, перебував в квартирі. Також доповнив, що перед тим як він пішов на роботу тілесних ушкоджень у його матері не було. Пляма крові на підлозі скоріше за все утворилась через те, що у його мами була розбита губа (т.2 а.с. 12-15).

Як наголошує прокурор, на відеозаписі до слідчого експерименту відображено, що ходунки лежать біля потерпілої ОСОБА_9 , а не під нею, як зазначав обвинувачений у своїх показах, та які відобразив суд у своєму вироку. Також, під час слідчого експерименту обвинувачений повідомляє, що двері він відчинив своїм ключем. Відкритими вони не були.

При цьому, як вказує прокурор, суд посилається на частину показів обвинуваченого, частину наданих доказів, не об`єктивно зазначаючи їх у вироку і не ставлячи розбіжності під сумніви.

Крім того, судом не надано оцінку та належне дослідження доказу, а саме роздруківці з номеру телефону ОСОБА_7 , а також відмовлено у задоволенні клопотань сторони обвинувачення про доручення, в порядку ст.333 КПК України, органу досудового розслідування провести слідчу дію, а саме огляд місця події за адресою міста події, квартири ОСОБА_7 та АДРЕСА_2 , з подальшим вилученням ходунків, на які в своїх показах посилався обвинувачений та які перебували в квартирі ОСОБА_7 , з метою надання в подальшому цих ходунків експерту, для проведення судово-медичної експертизи та відповіді на запитання, на які не мав можливості відповісти експерт без наявності у нього ходунків на час проведення експертизи.

3 висновку судово медичної експертизи за № 12-23/49-КРТ/23 від 05.12.2023 вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи трупа громадянки ОСОБА_9 , у відповідь на встановлені на розв`язання експертизи запитання. 3 урахуванням результатів лабораторних досліджень, матеріалів кримінального провадження, експерт зазначає, що У зв`язку з тим, що для проведення судово-медичної експертизи не були надані ходунки, відповісти на питання ухвали не являється можливим.

У задоволенні вказаних клопотань суддя відмовив, внаслідок чого, на думку прокурора, повнота судового розгляду залишається незабезпеченою.

Прокурор вважає, що судом необґрунтовано зауважено, що стороною обвинувачення не спростовані доводи захисника та обвинуваченого про те, що смерть ОСОБА_9 могла відбутися за інших обставин і не доведено, що мало місце саме вбивство потерпілої, а якщо так, то у який спосіб, з якою метою і послідовністю дій, та не відшукано знаряддя вбивства, оскільки вважає, що місцем, де відбулась подія, була квартира потерпілої, в якій проживала остання та обвинувачений ОСОБА_7 . Дане місце обмеженого доступу, що саме по собі створює умови і пояснює відсутність очевидців події, які могли бути свідками. Однак, водночас дана обставина і звужує коло осіб, які мали можливість вчинити відповідні протиправні дії, лише тими хто перебував у цей час у відповідному місці, а у даному випадку, як вважає прокурор, це обвинувачений, який під час слідчого експерименту зазначив, що відкривав двері квартири ключем.

Також, як зазначає прокурор, суд не в повній мірі зазначив причину відмови сторони обвинувачення від допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , виконати ухвалу про привід яких, не вдалося, оскільки Красноградським РВП ГУНП в Харківській області була надана письмова відповідь про те, що останні свідки перебувають на території країни агресора, на зв`язок не виходять. А тому, саме за таких обставин сторона обвинувачення відмовилась від допиту вищевказаних свідків.

На думку прокурора, письмові докази, подані стороною обвинувачення в суді, є належними, допустимими, отриманими у належний спосіб та такими, що узгоджуються між собою та доводять винуватість обвинуваченого, внаслідок чого, вважає, що вирок підлягає скасуванню, з направленням справи на новий розгляд.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор підтримала свої апеляційні вимоги та просила їх задовольнити.

Обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, вважали рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, надавши заперечення на апеляційну скаргу прокурора.

В своїх запереченнях захисник обвинуваченого ОСОБА_8 вказує на те, що доказів хоч якогось умислу, прямого чи непрямого, суду надано не було, ніякого предмету, яким завдано удари в область обличчя, також встановлено не було, оскільки не виявили та не вилучили і не надали суду, як доказ. В обвинувальному акті вказано лише посилання на якийсь предмет. Натомість, слідство не встановило, який саме предмет міг послужити знаряддям вбивства. Крім того, як зазначає захисник, не було надано жодного доказу наявності у ОСОБА_7 конфліктів з матір`ю, і тим більше, неприязних стосунків.

Крім того, вважає необґрунтованими посилання прокурора на підтвердження вини ОСОБА_7 висновком експерта, оскільки в ньому експерт зазначає лише про час настання смерті, і цей час був задовго до того, як ОСОБА_7 прийшов з роботи додому. Тобто, коли у потерпілої настала смерть, ОСОБА_7 знаходився на роботі, разом зі своєю бригадою і цей факт доведено в суді, допитані всі свідки, і це було відомо ще на досудовому слідстві.

Як вказує захисник, не були встановлені та допитані працівники «швидкої допомоги», які виїжджали на виклик, що лише було зроблено за клопотанням сторони захисту та викликано їх в суд і допитано, і ці свідки підтвердили все, що розповідав ОСОБА_7 у своїх свідченнях.

З приводу свідків, захисник зазначає, що суд два роки викликав вказаних свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , однак їх не змогли знайти, можливості були вичерпані і прокурор відмовилась від них.

Щодо вилучення ходунків, захисник зазначає, що ОСОБА_7 часто відвідує церкву і віддає свої речі та речі матері всім нужденним, як і ходунки, які він віддав майже через два роки після події. І його ніхто не прохав зберігати їх та не доручав йому якісь речі та предмети зберігати. Після таких пояснень суд і відмовив прокурору в проведенні цієї слідчої дії, як недоцільної, адже чому прокурор про це згадала згодом, через два роки, і хто заважав провести цю слідчу дію раніше. На думку захисника, це все є затягуванням розгляду справи.

Крім того, вважає, що прокурор навмисно не згадав, що експерт в додатковій експертизі, крім іншого, вказує на те, що після отримання перелому щитоподібного хряща правого верхнього рогу, перелому в місці з`єднання пластин, громадянка ОСОБА_9 могла виконувати активні дії. Значить вона могла ходити та пересуватися.

Вважає, що досудове слідство було проведено поверхово, слідство не змогло зібрати належним чином доказів вини ОСОБА_7 , домалювавши неіснуючі та не встановлені події, внаслідок чого, просить відмовити прокурору у задоволенні апеляційної скарги та залишити вирок без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, на підтримання апеляційних вимог, а також думку обвинуваченого та його захисника з приводу апеляційної скарги прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні, і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, зокрема положеннями ст.91 та ст.94 КПК України.

Із цього слідує, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що ставлять під сумнів винуватість обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, при ухваленні вироку, суд першої інстанції, з дотриманням норм ст.ст.17, 22, 23 КПК України, повинен дослідити всі докази сторони обвинувачення та докази і версію сторони захисту, надати їм належну, логічну оцінку, виходячи з вимог ст.ст.91-94 КПК України, та за наявності на те підстав обговорити з учасниками та мотивувати в своєму рішенні можливість визнання доказів неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливило б вибірковість їх оцінки.

ВиправдовуючиОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, суд першої інстанції вважав, що стороною обвинувачення не надано належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з огляду на те, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б свідчили про зазначені в обвинувальному акті неприязні відносини чи конфлікт, який відбувся 16.08.2021 в період часу з 16 години по 16 годину 20 хвилин, між обвинуваченим ОСОБА_7 та його матір`ю ОСОБА_9 , як і не надано жодних доказів будь-якого конфлікту між сином та матір`ю за життя останньої. Даний факт спростовується показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які показали, що між ОСОБА_7 та його матір`ю ОСОБА_9 були теплі відносини і ОСОБА_7 як син піклувався та доглядав за нею. Жоден з допитаних свідків навіть не згадав про будь-яке напруження у відносинах матері та сина.

Аналізуючи показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , суд дійшов висновку, що той факт, що ОСОБА_7 зайшов до своєї квартири щонайменше близько 16 години 45 хвилин, спростовує саму можливість знаходження ОСОБА_7 у квартирі у зазначений у обвинувальному акті час, оскільки 16.08.2021, між 16-00 та 16-10 годинами, ОСОБА_7 знаходився на робочому місті, і в подальшому разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вийшов з роботи та йшов у бік їхніх домівок. Час ходьби між місцем роботи та домівкою ОСОБА_7 складає близько 15 хвилин. З показів зазначених свідків вбачається, що після того, як вони дійшли до магазину, що розташований по дорозі до будинків, у тому числі і ОСОБА_7 , вони ще близько 10 хвилин стояли та розмовляли, після чого ОСОБА_7 пішов до магазину купити продукти (ще як мінімум 5-10 хвилин), а вони пішли по домівках, тобто, ОСОБА_7 зайшов до своєї квартири щонайменше близько 16 години 45 хвилин, що спростовує саму можливість знаходження ОСОБА_7 у квартирі у зазначений у обвинувальному акті час.

Крім того, як зазначив суд, з висновку судово медичної експертизи за № 12-17/200-КРт/21 від 27.08.2021 вбачається, що причиною смерті ОСОБА_9 стала асфіксія, внаслідок задушення. Враховуючи данні про динаміку розвитку трупних явищ, що зафіксовані на місці події та при вимірюванні їх при експертизі трупу в секційній залі можливо припустити, що смерть ОСОБА_9 могла настати за 2 4 години до моменту огляду трупу на місці події 16.08.2021 (з 18.00-19.20 годину). А тому, суд дійшов висновку, що смерть ОСОБА_9 настала в проміжок часу між 14 та 16 годинами, а отже, нижня межа часу настання смерті ОСОБА_9 - 16 година. Даний факт органами досудового розслідування жодним чином не перевірявся та не був спростований у суді.

На підставі чого, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не спростовані доводи захисника та обвинуваченого про те, що смерть його матері ОСОБА_9 могла відбутися за інших обставин і не доведено, що мало місце саме вбивство потерпілої, а якщо так, то у який спосіб, з якою метою і послідовністю дій, та не відшукано знаряддя вбивства, а інших доказів, які б прямо чи опосередковано вказували на причетність ОСОБА_7 до вчинення вбивства потерпілої ОСОБА_9 стороною обвинувачення надано не було.

Приймаючи до уваги те, що показання обвинуваченого ОСОБА_7 надані ним як на досудовому розслідувані, так і під час допиту в суді, конкретні, послідовні, узгоджуються між собою в деталях та узгоджуються з показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , а також узгоджуються з об`єктивними даними, що містяться у наведених вище доказах: протоколі огляду трупу, протоколі огляду місць подій, протоколі виготовлення відеозапису процесуальної дії, постановах про визнання предметів як речових доказів у кримінальному провадженні, лікарському свідоцтві про смерть, висновках судово-медичних експертиз, висновках судово - імунологічних експертиз, протоколі тимчасового доступу до речей і документів, висновку судово психіатричної експертизи, протоколі проведення слідчого експерименту, висновку додаткової судово-медичної експертизи, суд визнав їх достовірними.

Суд вважав, що з досліджених судом доказів вбачається, що обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства ґрунтується лише на факті виявлення трупу ОСОБА_9 з наявністю ряду тілесних ушкоджень, частина з яких, відповідно до висновку судово медичної експертизі за № 12-17/200-КРт/21 від 27.08.2021, виникли незадовго до моменту настання смерті, частина, а саме: переломи ребер - виникли посмертно, а ряд тілесних ушкоджень має пряме відношення до настання смерті, а також на факті сумісного проживання ОСОБА_7 з потерпілою ОСОБА_9 та перенесенні її тіла при виявленні на підлозі кухні на ліжко кімнати. Будь-яких інших допустимих доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення злочину, на переконання суду, стороною обвинувачення наведено не було, доводи обвинуваченого, висунуті їм на свій захист, не спростовані, а доказів його вини, крім наданих стороною обвинувачення в ході судового розгляду справи, і які проаналізовано вище, не здобуто.

Суд зазначив, що клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, у тому числі про призначення судових експертиз, під час судового провадження стороною обвинувачення, були розглянуті судом, як і клопотання сторони захисту, дійшовши висновку про те, що докази, зібрані стороною обвинувачення, є вичерпними.

При цьому суд зазначив, що за клопотанням прокурора про допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 неодноразово виносилися постанови про привід вказаних свідків. Вказані свідки сторони обвинувачення в судове засідання неодноразово викликалися, проте ні разу в судове засідання не з`являлися та в судове засідання доставлені не були, що згідно вимог до ч.3 ст.23 КПК України та ст. 327 КПК України, забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик, а суд лише сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначеної особи шляхом здійснення судового виклику.

Оцінюючи наданий органом обвинувачення доказ, а саме роздруківку на трьох аркушах (т.1 а.с. 247-249) за номером телефону НОМЕР_1 , з прив`язкою до базових станцій оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» в період часу з 13:00 до 18:00 години 16.08.2021 щодо інформації про телефонні зв`язки, із зазначенням номерів мобільних операторів та номерів «ІМЕІ» мобільних терміналів, тривалість з`єднань, які здійснювались з зазначеного номеру, та з нульовою активністю, отриману 20.10.2021 під протокол тимчасового доступу до речей і документів, згідно ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 23.09.2021, суд зауважив, що при дослідженні вказаного доказу, прокурор жодним чином не зазначив, яке значення має даний доказ, та який факт та обставини він доводить. Також слідчим не зазначено, кому саме належить вказаний в ухвалі та роздруківці номер телефону НОМЕР_1 , а прокурором не долучено щодо даного факту жодного доказу.

Окрім цього, слідчим під час досудового розслідування огляд роздруківки не провадився, а тому, суд критично віднісся до наданого стороною обвинувачення доказу та, вважав, що вищевказаний доказ жодним чином не доводить обставини, на які посилається сторона обвинувачення в обвинувальному акту що до винуватості ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Вказаний висновок суду, на думку колегії суддів є передчасним, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.115 КК України, не визнав в повному обсязі та надав суду показання, які суперечать даним, отриманим в ході огляду слідчого експерименту , зокрема, щодо місця розташування ходунків потерпілої ОСОБА_9 , оскільки в своїх показах обвинувачений зазначав, що вони знаходилися під нею на рівні грудей і живота, під обличчям, а під час слідчого експерименту їх місце знаходження відображене біля потерпілої ОСОБА_9 .

Враховуючи, зміст показань обвинуваченого та відомостей, отриманих під час слідчого експерименту, є наявними розбіжності. При цьому, вказані суперечності мають суттєве значення і можуть бути усунуті лише під час оцінки судом безпосередньо показань обвинуваченого під час його допиту в судовому засіданні, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або на отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Як пояснив під час апеляційного розгляду обвинувачений, зазначені вище ходунки, якими користувалась його матір та на які він посилався у своїх показах, були ним у березні 2024 року передані до Благовіщенського храму у м. Красноград з огляду на те, що його не було попереджено про необхідність їх подальшого зберігання. При цьому, зазначив, що придбав вказані ходунки в аптеці, і аналогічні ходунки є в продажі і він може їх впізнати за зовнішнім виглядом.

З висновку судово медичної експертизи за № 12-23/59-КРт/21 від 12.11.2021 вбачається, що при експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці на обличчі (3), садно з синцем навкруги в ділянці спинки носа (1), садно з синцем навкруги у правого кута рота (1), садно в ділянці правого крила носа (1), синці на тулубі (2) з крововиливом навколониркової клітковини лівої нирки, синець на лівій нозі (1); двобічні переломи ребер (5 справа, 4 зліва); синці: на тулубі (1), правій руці (1) та правій нозі (3); переломи щитоподібного хряща в ділянці правого верхнього рогу та в місці з`єднання пластин. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів: синці за механізмом удару, стискання, удару - стискання; садна - за механізмом тертя - ковзання; садно з синцем навкруги в ділянці спинки носа одномоментно за механізмом удар - тертя; садно з синцем навкруги правого кута рота виникло одномоментно за механізмом стискання та елементами ковзання (садно); переломи щитоподібного хряща: правого верхнього рогу - з більшою ймовірністю утворився від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яка була направлена в праву бічну поверхню шиї в суміжній зоні проекції перелому: перелом в місці з`єднання пластин вірогідніше всього утворився від дії зовнішньої сили спереду назад, коли щитоподібний хрящ придавлюється до хребтового стовпа та широкої частини перснеподібного хряща.

Синець на чолі справа, синці правого стегна по його передній поверхні та синець правої гомілки розташовані в одній площині, у зв`язку з чим не виключається можливість їх утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту.

Як зазначає експерт, у зв`язку з тим, що в наданих експерту протоколах допиту ОСОБА_7 та протоколі проведення слідчого експерименту за його участю останній повідомляє про наявність гематоми на обличчі з правого боку, при цьому не має точних даних про опис ушкодження (його точна локалізація, колір), встановити чи могли виявлені на трупі ОСОБА_9 тілесні ушкодження утворитися при тих обставинах, на які посилається ОСОБА_7 , не має можливості (т.2 а.с.19 -22).

З висновку судово медичної експертизи за № 12-23/49-КРт/23 від 05.12.2023 вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи трупа громадянки ОСОБА_9 , у відповідь на встановлені на розв`язання експертизи запитання, з урахуванням результатів лабораторних досліджень, матеріалів кримінального провадження, експерт зазначає, що у зв`язку з тим, що для проведення судово-медичної експертизи не були надані ходунки, відповісти на питання ухвали не являється можливим.

Також, у зв`язку з тим, що у матеріалах справи детально не описані умови, при яких гр. ОСОБА_9 могла отримати переломи щитоподібного хряща правого верхнього рогу; перелом в місці з`єднання пластин об кут столу, відповісти на питання ухвали не являється можливим.

У зв`язку з тим, що у матеріалах справи детально не описані умови, при яких гр. ОСОБА_9 могла отримати переломи щитоподібного хряща правого верхнього рогу; перелом в місці з`єднання пластин, внутрішньою частиною руки (передпліччя), відповісти на питання ухвали не являється можливим.

Також, експертом зазначено, що згідно висновку експерта № 12-17/200-КРт/21 від 27.08.2021 року, будь-яких ушкоджень (синці, садна) на шкіряних покривах шиї гр. ОСОБА_9 не виявлено, тому після отримання перелому щитоподібного хряща правого верхнього рогу; перелому в місці з`єднання пластин громадянка ОСОБА_9 могла виконувати активні дії.

Тілесні ушкодження гр. ОСОБА_9 у вигляді переломів щитоподібного хряща правого верхнього рогу; перелому в місці з`єднання пластин не могли утворитись в спосіб, на який вказує гр. ОСОБА_7 в протоколі проведення слідчого експерименту, а саме, коли він перевертав та тягнув, обхвачуючи тулуб гр. ОСОБА_9 ззаду під пахвами (т.3 а.с.107-108).

3 висновку судово медичної експертизи за № 12-23/49-КРТ/23 від 05.12.2023 вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи трупа громадянки ОСОБА_9 , у відповідь на встановлені на розв`язання експертизи запитання, з урахуванням результатів лабораторних досліджень, матеріалів кримінального провадження, експерт вказує на те, що неможливо відповісти на вказані в ухвалі питання, оскільки для проведення судово-медичної експертизи не були надані ходунки.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи вбачається, що стороною обвинувачення заявлялось клопотання, відповідно ст. 333 КПК України, про доручення органу досудового розслідування СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області провести слідчу дію, а саме огляд місця події в за адресою місяця події (смерті ОСОБА_23 ) та Благовіщенському храмі АДРЕСА_2 , з подальшим вилученням ходунків, на які в своїх показах під час судового розгляду наголошує ОСОБА_7 та які перебували в квартирі ОСОБА_7 , з метою надання їх, в подальшому, експерту для проведення судово-медичної експертизи та відповіді на запитання, на які не мав можливості відповісти експерт без наявності у нього ходунків на час проведення експертизи.

В задоволенні вказаного клопотання сторони обвинувачення, судом було безпідставно відмовлено, внаслідок чого повнота судового розгляду залишається незабезпеченою.

Враховуючи вимоги ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. При вирішенні справи та ухваленні законного, обґрунтованого і справедливого рішення, суд не має залишатися пасивним спостерігачем за правовим поєдинком сторін, забезпечуючи лише дотримання його процедури (правил) та процесуальних прав сторін. Він повинен мати можливість за допомогою сторін, а також незалежно від них дослідити подані ними докази всіма процесуальними засобами, зокрема, судовими діями, які закон дає у його розпорядження.

Саме тому КПК дає право головуючому і суддям протягом всього допиту обвинуваченого ставити йому запитання для уточнення й доповнення його відповідей (ч.1 ст.351 КПК), ставити запитання свідкам, потерпілим (ч.11 ст.352 КПК), спеціалістам (ч.2 ст.360 КПК), за своєю ініціативою повторно допитати свідка чи потерпілого (ч.13 ст.352, ч.2 ст.353 КПК), призначити і провести одночасний допит двох і більше допитаних учасників провадження (ч.14 ст.352 КПК), пред`явити свідкові, потерпілому чи обвинуваченому особу або річ для впізнання (ст.355 КПК), викликати й допитати в судовому засіданні експерта з метою роз`яснення його висновку (ст.356 КПК), оглянути речові докази (ст.357 КПК), оголосити протоколи та інші документи, долучені до матеріалів провадження (ч.1 ст.358 КПК), оглянути певне місце (наприклад, місце події,) (ч.1 ст.361 КПК). Власне, за допомогою перелічених судових дій головуючий спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження (ч. 1 ст. 321 КПК).

В змагальному провадженні суд не несе обов`язку збирання додаткових доказів вини чи невинуватості обвинуваченого, однак він зобов`язаний перевірити подані сторонами докази. Саме з цією метою він і уповноважений проводити названі судові дії не лише за клопотанням сторін, а й за власною ініціативою. Активність суду у змагальному провадженні, пов`язана із з`ясуванням обставин кримінального провадження, не лише можлива, а й необхідна, оскільки на судові лежить обов`язок виконати свою функцію - ухвалити законне, обґрунтоване і справедливе рішення. Тому коли суд ухвалює рішення за власною ініціативою, вчинити ту чи іншу судову дію, пов`язану з дослідженням обставин справи, він не стає на бік однієї чи іншої сторони провадження, оскільки наперед невідомо, якого характеру докази (обвинувальні чи виправдувальні) в таких випадках будуть одержані. Перевіряючи докази, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження (ст.94 КПК), суд діє в інтересах правосуддя.

Оскільки суд першої інстанції, відповідно до вимог, зазначених в ч.6 ст.22 КПК України, не забезпечив необхідних умов для реалізації сторонами їх процесуальних прав, зокрема, щодо отримання стороною обвинувачення доказів, які мають істотне значення для справи, за наслідком, заявленого в порядку ст.333 КПК України, клопотання сторони обвинувачення, за наявності таких суперечностей, які мають вирішальне значення для з`ясування всіх обставин кримінального провадження, рішення про виправдування обвинуваченого за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.115 КК України, є вочевидь передчасним та таким, що підлягає скасуванню, з направленням справи на новий розгляд.

Виходячи з того, що прокурором та стороною захисту не заявлялось клопотання про дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, прокурор змінив апеляційні доводи та не просив апеляційний суд постановити свій вирок, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості прийняти якесь інше рішення, ніж скасування вироку та призначення нового розгляду.

Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення, колегія суддів вбачає їх слушними та вважає, що допущені порушення, які є істотними, перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Крім того, вказані процесуальні порушення істотно впливають на реалізацію таких засад кримінального провадження, як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін, ефективного забезпечення права на захист, які передбачені та гарантуються нормами ст.ст.7, 8, 9, 11, 17, 20, 22 КПК України.

Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог ст.374 і ст.370 КПК України щодо змісту мотивувальної частини обвинувального вироку та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1,2,10,15,16 ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, презумпція невинуватості та можливість реалізації права на захист, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованість і вмотивованість судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України.

Разом з цим, належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, враховуючи, що прокурор змінив апеляційні доводи та не просив апеляційний суд про дослідження доказів по справі, та відсутності у зв`язку з цим процесуальної можливості постановлення свого рішення без дослідження доказів судом апеляційної інстанції, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок суду скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.6 ч.1 ст.407, п.п1,2 ч.1 ст. 409, 410, ч.1 ст.412, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Виправдувальний вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.04.2024 року по справі щодо ОСОБА_7 , який обвинувачувався за ч.1 ст.115 КК України та виправданий судом на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, тобто у зв`язку з недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення, скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4