Справа № 953/1340/24
н/п 1-кс/953/1551/24
"22" лютого 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі :
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухів, Богодухівського району, Харківської області, громадянина України, який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , на посаді водія, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, -
встановив :
Сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», тобто строком на 60 діб, без визначення розміру застави.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 19.02.2024, приблизно о 20.45, ОСОБА_5 , керував автомобілем «DAEWOO NUBIRA», р.н. НОМЕР_2 , який знаходився у технічно працездатному стані, та рухався по вулиці Центральній в м. Богодухів, Харківської області, зі сторони вул. Космонавта Бєляєва, в напрямку вул. Вишневої.
Під час руху по вказаній вулиці, поблизу будинку, розташованого за адресою: Харківська обл., м. Богодухів, вул. Центральна, 181, водій ОСОБА_5 , діючи необережно, не урахував дорожню обстановку, проявив необачність при виникненні перешкоди для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , яку він об`єктивно спроможний був виявити, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України згідно з яким: п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; та допустив наїзд пішохода, ОСОБА_7 , яка в цей час перетинала проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, поза межами пішохідного переходу.
Внаслідок дорожньо-транспортної події, пішохід, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла на місці події від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми та тупої травми грудної клітини.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 виразилось в тому, що він, 19.02.2024, приблизно о 20.45, керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO NUBIRA», р.н. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Центральній в м. Богодухів, Харківської області, діючи необережно, не урахував дорожню обстановку, проявив необачність, при виникненні перешкоди у вигляді пішохода ОСОБА_7 , яка в цей час перетинала проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, поза межами пішохідного переходу, яку він об`єктивно спроможний був виявити, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та допустив наїзд передньою частиною автомобілю на вказаного пішохода, чим порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода, ОСОБА_7 , що призвело до спричинення смерті останній.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, після скоєння зазначеної дорожньо-транспортної події, 19.02.2024 приблизно о 20:45 год., знаходячись в районі буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , діючи умисно, самовільно залишив місце події, чим порушив вимоги п. п. 2.10 а), б), в), г), ґ), д), е), є) Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 2.10 «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки), та усвідомлюючи, що внаслідок його дій, потерпіла ОСОБА_7 , перебувала у небезпечному для життя стані, нехтуючи моральними і правовими нормами, не переконався чи потребують потерпілі медичної допомоги, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не відвіз потерпілу до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив потерплу в небезпеці у безпорадному стані та зник з місця події. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_8 , пішохід ОСОБА_7 , від отриманих тілесних ушкоджень, внаслідок дорожньо-транспортної події, загинула на місці події.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, тобто у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі по відношенню до ОСОБА_5 , не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також забезпечити належну йому поведінку.
Враховуючи вищевикладені обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 , злочину, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочину, передбаченого вищевказаною статтею Кримінального кодексу України, вбачається ризик того, що він може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності. Враховуючи те, що ОСОБА_5 , обізнаний про можливе покарання у вигляді позбавлення волі та те, що він вчинив тяжке кримінальне правопорушення, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , буде переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.
Враховуючи, що ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, яке створюють в очах громадян та суспільства в цілому, негативне враження безладдя, безкарності та з метою забезпечення дієвості правоохоронних органів в боротьбі зі злочинністю, доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Сторона обвинувачення зазначає, що з урахуванням викладеного, вбачається необхідним обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним його обов`язків та не сприятиме запобіганню протиправних дій, які може вчинити підозрюваний.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вказували на недоведеність ризиків та необґрунтованість повідомленої підозри, зазначили, зокрема, що свідчення свідків в повному обсязі спростовують твердження сторони обвинувачення про нарахування дорожньої обстановки, невжиття заходів для зменшення швидкості. Крім того, сторона захисту вважає, що питання наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП з`ясовується за результатами проведення авто технічної експертизи. Станом на сьогодні, така експертиза відсутня у матеріалах кримінального провадження, а тому твердження сторони обвинувачення мають форму припущень. Єдиним обґрунтуванням підозри у частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, є посилання на підзаконний нормативно-правовий акт, а саме на Правила дорожнього руху України. Таке обґрунтування є недостатнім та свідчить про відсутність підстав для застосування того запобіжного заходу щодо якого звертається сторона обвинувачення. Вважає, що причина та час смерті потерпілої, а також інші ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, є невстановленими, у зв`язку із чим підозра у вчиненні відповідного кримінального правопорушення є необґрунтованою. ОСОБА_5 є учасником бойових дій, приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Сторона обвинувачення обґрунтовує недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, припущеннями та іншими тезами, які повністю суперечать поведінці підозрюваного, не підтверджуються належними, допустимими, достовірними і достатніми у сукупності доказами, оскільки не наведено жодного обґрунтованого умовиводу про можливість вчинення підозрюваним таких дій. Просили відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні, під час затримання та в період перебування в якості затриманої особи.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.02.2024, 20.02.2024 о 02.30 год. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
20.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ч. 3 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується: протоколом огляду місця ДТП від 19.02.2024; протоколом огляду транспортного засобу «DAEWOO NUBIRA», р.н. НОМЕР_2 від 20.02.2024; показаннями свідків ОСОБА_9 від 20.02.2024, ОСОБА_10 від 20.02.2024, ОСОБА_11 від 20.02.2024, які містяться в протоколах їх допитів відповідно.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5, ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконний вплив на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу свідка, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Так, ОСОБА_5 , є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , на посаді водія, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно наданої захисником копії службової характеристики ОСОБА_12 від 19.02.2024, за час проходження служби на займаній посаді солдат ОСОБА_5 зарекомендував себе грамотним, професійно підготовленим військовослужбовцем. До виконання службових обов`язків відноситься сумлінно, з почуттям відповідальності. Постійно працює над вдосконаленням своїх фахових та методичних навичок. Знає та вміло застосовує на практиці статути Збройних Сил України. При вирішенні службових питань проявляє розумну ініціативу. Здатний якісно організувати виконання поставлених перед ним завдань.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи викладене, існування доведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжких кримінальних правопорушень, в тому числі у сфері кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.04.2024 включно.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру, в тому числі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 19 квітня 2024 року включно, без визначення розміру застави.
Зобов`язати старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.
Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 22 лютого 2024 року до 19 квітня 2024 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1