Справа № 686/5734/22
Провадження № 1-кс/686/108/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги вказав, що 23.02.2022 отримав лист №209зкп/14-01-01-500/2022 від 11.02.2022 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, з яким не погоджується. Просить зобов`язати слідчого внести заяву-повідомлення про злочин до ЄРДР.

Представник скаржника у судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила її задовольнити.

Розгляд справи у черговий раз було призначено на 11 год. 30 хв. 28.02.2024 , про що ОСОБА_4 був завчасно повідомлений, та про це свідчить розписка про вручення йому повідомлення від 23.02.2024.

28.02.2024 розгляд справи у зв`язку із неявкою ОСОБА_4 відкладений на 11 год. 00 хв. 26.03.2024

26.03.2024 скаржник ОСОБА_4 знову не з`явився у судове засідання в режимі відеоконференції, однак про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином шляхом направлення повідомлення начальнику ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1», що засвідчено розпискою останнього про отримання повідомлення від 05.03.2024. У адресованій суду заяві від 11.03.2024 ОСОБА_4 зазначив, що у зв`язку із мусульманським постом Рамадан він протягом місяця не може приймати участь у судових засіданнях, просить перенести судові засідання у справах за його участю.

Вирішуючи питання про можливість проведення судового розгляду у відсутність заявника, слідча суддя враховує наступне.

Ч. 3 ст. 306 КПК України установлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Семантичний аналіз зазначеної норми закону дозволяє дійти висновку про те, що розгляд слідчим суддею скарги на бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її представника, тобто альтернативно за участі однієї із зазначених у цій нормі осіб.

Адвокат ОСОБА_3 присутня в судовому засіданні та підтримала у повному обсязі подану ОСОБА_4 скаргу.

Окрім того, слідчою суддею враховано, що за правилами ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

У свою чергу ст. 306 КПК України встановлено скорочені строки розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора - не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.

З огляду на це слідча суддя також зазначає, що ОСОБА_4 , подавши до суду скаргу на бездіяльність слідчого, набув статусу заявника та на нього поширюються права, передбачені ч. 2 ст. 60 КПК України.

Разом з тим на заявника також покладаються обов`язки добросовісного користування наданими правами.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його, утримуватися від використання приймів, які пов`язані із зволіканням розгляду справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Європейський суд з прав людини у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

За наведених обставин, з урахуванням встановлених стислих строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя, тієї обставини, що скарга перебуває у провадженні суду з 15.03.2022 та, зокрема, у провадженні слідчої судді ОСОБА_1 з 27.07.2023, неодноразово призначалася до розгляду (03.08.2023, 14.08.2023, 05.10.2023, 20.10.2023, 02.11.2023, 21.11.2023, 28.02.204), однак неодноразово розгляд скарги відкладався, з-поміж інших причини і у зв`язку із неявкою скаржника, обізнаність скаржника про дату та час розгляду справи, посилання особи на неможливість участі в судовому розгляді через релігійний піст, який до того ж є тривалим у часі, свідчить про нехтування процесуальними правами, а тому, дотримуючись принципів законності і верховенства права та розумності строків під час здійснення судового розгляду, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності ОСОБА_4 , з участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , оскільки положення ч.3 ст.306 КПК України передбачають альтернативну можливість присутності особи, яка подала скаргу чи її представника.

Представник органу досудового розслідування, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідча суддя дійшла висновку про відмову в задоволенні скарги з таких підстав.

Із матеріалів скарги слідує, що ОСОБА_4 звернувся до Президента із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була зареєстрована 14.01.2022 за № 2 та була направлена до Хмельницької обласної прокуратури

У подальшому, з Хмельницької обласної прокуратури заява ОСОБА_4 листом від 26.01.2022 №31/1-536ВИХ-22 була направлена до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, де заява зареєстрована 28.01.2022 за №209зкп.

У заяві ОСОБА_4 указував про вчинення кримінального правопорушення колишнім народним депутатом ОСОБА_5 , бувшими начальниками УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_6 , Калашніком, Семенишеним, прокурорами Чорономорцем, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , головою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_9 , суддями Драчем, Бориславським, суддями апеляційного суду Хмельницької області Бондар, Кулешою, Бережним, Кобріним, Матущаком, суддями Дунаєвецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_10 та іншими особами.

За результатами перевірки за указаною заявою ОСОБА_4 листом за підписом начальника Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_11 від 11.02.2022 року за вих. № 209зкп/14-01-01-01-500/2022 була надана відповідь, в якій зазначено, що у його звернення відсутні ознаки кримінального правопорушення, а тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Отже, відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 внесені не були.

Положеннями частини 1ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права.

Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.

Згідно з положеннями частин 1 та 6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.

Аргументи скарги ОСОБА_4 щодо злочинного характеру колишнім народним депутатом ОСОБА_5 , колишніми начальниками УМВС України в Хмельниькій області ОСОБА_6 , Калашніком, Семенишеним, прокурорами Чорономорцем, Мельником, ОСОБА_8 , є неприйнятними, оскільки скарга і заява про вчинення кримінального правопорушення не містить їх ознак.

Слідчою суддею не встановлено обставини, що свідчать про вчинення особами, на які вказує ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень.

Жодних обґрунтованих посилань на підтвердження вказаних обставин скарга та долучені до неї матеріали не містять.

Законність процесуальних актів суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, у тому числі стосовно розгляду ними клопотань, вирішення питання про проведення судового засідання, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Оцінка судових рішень, прийнятих суддями та їх поведінка під час розгляду конкретної справи може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального контролю.

Намагання зробити це під час розгляду конкретної справи шляхом ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом впливу на суд.

А процесуальна діяльність прокурорів, працівників правоохоронних органів в межах їх посадової дискреції, а також народного депутата не може бути підставою для їх кримінального переслідування без належних на те підстав.

З огляду на наведене, викладені у скарзі аргументи ОСОБА_4 у скарзі не можуть бути взяті до уваги у якості підстави для задоволення скарги, оскільки не є інформацією про вчинене кримінальне правопорушення.

Інформацією про кримінальне правопорушення є обставини та конкретні факти, викладені у заяві особи про вчинення кримінального правопорушення, які містять ознаки складу кримінального правопорушення та можуть бути перевірені у кримінально-процесуальному порядку.

Отже, слідчим суддею не встановлено обставини, що свідчать про ознаки вчинення особою, на яку вказує ОСОБА_4 ,кримінального правопорушення.

Ініціювання кримінального переслідування щодо указаних скаржником осіб за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

За таких обставин, слідча суддя приходить до висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за поданою ОСОБА_4 заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, за результатом розгляду заяви ОСОБА_4 уповноважена особа органу досудового розслідування дійшла правильного висновку про відсутність підстав для внесення за викладеними у ній твердженнями, відомостей до ЄРДР, що вказує на необґрунтованість заяви.

А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчою суддею, немає.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя