Провадження № 1-кп/638/1623/24
УХВАЛА

Іменем України

05 липня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0002926 від 23.11.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Заздрість Теребовлянського району Тернопольської області, громадянина України, який проходив військову службу на посаді старшого стрільця 5 парашутно-десантної роти 2 парашутно- десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 у званні старшого солдата, неодруженого, який має неповнолітню дитину, із середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 14.10.1994 року міським районним судом Львівської області за ч. 3 ст.81, ст. 44 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. 25.06.1995 року звільнений з Ковельської виправної колонії Волинської області на підставі Указу президента України про амністію від 10.04.1995 року;

-04.06.1996 року Тернопільським міським судом за ч. 2 ст. 140, ст. 86-1, ч.3 ст. 140, ч.2 ст. 141, ст. 44, ст. 42 КК України до позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна. 11.10.2001 року звільнений з Львівської виправної колонії у зв`язку з відбуттям покарання;

-18.10.2002 року Тернопільським міським судом за ч.2 ст. 307 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна. 03.04.2006 року умовно-достроково звільнений з Долинської виправної колонії Івано-Франківської області на підставі ст. 81 КК України;

- 08.08.2003 року Чортківським районним судом Тернопільської області за ст.70, ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна;

- 29.10.2003 року Чортківським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Згідно ч.4 ст. 70 КК України до вироку Чортківського районного суду Тернопільскої області від 08.08.2003 року приєднано 6 місяців. Загальний строк відбуття покарання 6 років з конфіскацією майна;

-26.12.2003 року Монастирським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. Згідно ч.4 ст. 70 КК України до вироку Чортківського районного суду Тернопільскої області від 29.10.2003 року приєднано 2 роки, загальний строк відбуття покарання 6 років. 03.04.2006 року умовно-достроково звільнений з Долинської виправної колонії Івано-Франківської області на підставі ст. 81 КК України;

-19.04.2007 року Тернопільським міським судом за ч. 1 ст. 71, ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. 13.10.2011 року умовно-достроково звільнений з Ровенської виправної колонії на підставі ст. 81 КК України;

-01.02.2012 року Тернопільським міським судом за ч.1 ст. 71, ч.2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

-14.06.2012 року Збаразьким районним судом Тернопільскої області за ч.4 ст. 70, ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

-25.09.2012 року Залещенським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. 05.05.2015 року умовно-достроково звільнений з Маневичської виправної колонії на підставі ст. 81 КК України;

-18.04.2016 року Тернопільським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік;

-10.10.2017 року Тернопільськім районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. 16.04.2019 року звільнений з Личаківської виправної колонії Львівської області;

-20.07.2020 року Тернопільським міським судом за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002926 від 23.11.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років. На думку прокурора, у кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, т.я. обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання, посилаючись на відсутність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, оцінивши обґрунтованість заявленого клопотання щодо забезпечення кримінального провадження та дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, дійшов наступних висновків.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною п`ятою ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2024, до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» строком 60 днів, до 14 липня 2024 року включно. Визначено ОСОБА_4 заставу, як альтернативний запобіжний захід, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

Обираючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходив з обґрунтованості підозри та недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання існуючим ризикам.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що останній є військовослужбовцем, раніше неодноразово судимий, неодружений, має неповнолітню дитину, із середньою освітою, відомості про те, що за станом свого здоров`я він не може перебувати в умовах слідчого ізолятора відсутні.

На теперішній час по кримінальній справі здійснюється підготовче провадження, свідки судом не допитувалися.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

У рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, суд приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, суспільну небезпеку інкримінованого кримінально протиправних дій, інші обставини кримінального провадження, суд дійшов переконання, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, судом, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставини його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. За станом здоров`я обвинуваченого відсутні відомості про його незадовільний стан, який би унеможливлював застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час.

Вказані дані спростовують доводи сторони захисту про відсутність ризиків та необхідність зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Стосовно вимоги прокурора у клопотанні про продовження запобіжного заходу без визначення розміру застави, то така задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2024, до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу, як альтернативний запобіжний захід, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор звернувся до суду саме з клопотанням про продовження запобіжного заходу, а не його зміну в порядку ст. 200 КПК України.

Таким чином, у суду відсутні підстави для скасування ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, визначеного слідчим суддею.

Крім того, прокурор у судовому засіданні вважав необхідним призначити судовий розгляд кримінального провадження, зазначивши на наявності передбачених законом підстав для судового розгляду.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти призначення судового розгляду у кримінальному провадженні.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, дійшов висновку щодо наявності підстав для призначення судового розгляду, виходячи з наступного.

Кримінальне провадження підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова, підстави для закриття кримінального провадження або його зупинення - відсутні, обвинувальний акт складений у відповідності до вимог КПК України.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3ст. 314 КПК України, відсутні.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002926 від 23.11.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, до судового розгляду.

Керуючись ст. 183, 314-316, 331, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 02 вересня 2024 року включно, з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у розмірі, визначеному в ухвалі слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2024, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 242 240 грн.

Призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002926 від 23.11.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова на 11-00 год. 15.07.2024.

У судове засіданні викликати сторони кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 31 КПК України проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим у той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 02.09.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1