Справа № 201/1726/24
Провадження № 1-кс/201/614/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0004284 від 06.11.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк Донецької обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_7

УСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи громадянином України, скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин.

З метою впливу на громадян та юридичних осіб, шляхом порушення незаконних кримінальних справ, притягнення осіб до кримінальної або іншої відповідальності, а також затримання, арештів, обшуків, проведення інших незаконних дій у відношенні громадян та юридичних осіб, які проживають та розташовані на території Донецької області, представниками терористичної організації «днр» було прийнято рішення про створення так званої «Генеральної прокуратури Донецької Народної Республіки», у зв`язку з чим 15.07.2014 так званою «Президією Верховної Ради днр» виданий Закон «Про Прокуратуру» № 21/6-ВС, який підписаний одним із засновників терористичної організації «днр» ОСОБА_8 .

Надалі 31.08.2018 «Постановою Народної Ради днр» прийнятий Закон «О прокуратуре» №243-ІНС, відповідно до якого втратили силу Закон «Про Прокуратуру Донецької Народної Республіки» № 122-ІНС та «Закон Донецької Народної Республіки «Про прокуратуру Донецької Народної Республіки» від 15.07.2014.

Вказаними документами визначено систему, організацію та функції так званої «прокуратури днр». При цьому, «систему прокуратури Донецької Народної Республіки складають Генеральна прокуратура Донецької Народної Республіки, прокуратури міст та районів, прирівняні до них військові та інші спеціалізовані прокуратури, наукові та освітні організації, редакції друкованих видань, які є юридичними особами». Відповідно до п. 4 ст. 15 «Закону» «днр» №243-ІНС від 31.08.2018 «О прокуратуре» структуру «Генеральної прокуратури донецької народної республіки» складають управління та відділи (на правах управлінь в складі управлінь), начальники управлінь та відділів на правах управлінь є старшими помічниками «Генерального прокурора донецької народної республіки», в управліннях і відділах встановлюються посади заступників, начальників управлінь і відділів, старших прокурорів і прокурорів, старших прокурорів-криміналістів і прокурорів-криміналістів, старших слідчих по особливо важливих справах, слідчих по особливо важливих справах і старших слідчих. Відповідно до ст. 3 «Закону» «днр» №243-ІНС від 31.08.2018 «О прокуратуре» організація та порядок діяльності прокурорів «прокуратур донецької народної республіки» визначаються «конституцією» «днр», законом «днр» №243-ІНС від 31.08.2018 «О прокуратуре» та іншими законами «днр». Відповідно до ст. 32 «Закону» «днр» №243-ІНС від 31.08.2018 «О прокуратуре» прокурор має право прийняти до свого провадження або доручити підпорядкованому йому прокурору чи слідчому розслідування будь-якого злочину.

Крім того, постановою так званої «Ради Міністрів «днр» № 27-2 від 17.08.14 затверджено і введено в дію «Кримінальний Кодекс «днр», а також взято за основу для використання в своїй злочинній діяльності «Кримінально-процесуальний Кодекс України 1960 года», який втратив свою юридичну силу на території України у зв`язку із вступом нового КПК України 2012 року під назвою «Уголовно-процессуальный кодекс донецкой народной республики», прийнятий 24.08.2018 за № 240-ІНС.

Зазначені документи терористичної організації «днр» прийняті всупереч діючому законодавству України, є протиправними та такими, що суперечать основоположним принципам Конституції України й іншим законодавчим актам України.

Під час зазначених подій громадянин України ОСОБА_5 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності рф проти України шляхом окупації та подальшої анексії території України в Донецькій області, з власної ініціативи добровільно вирішив надати допомогу рф у проведенні такої діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, тобто вчинити державну зраду в умовах воєнного стану.

З указаною метою громадянин України ОСОБА_5 особисто взяв участь в утворенні та функціонуванні на території Донецької області системи незаконних правоохоронних органів. Зокрема, реалізовуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради в умовах воєнного стану, громадянин України ОСОБА_5 , діючи добровільно та умисно, в інтересах т.зв. «днр» на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, працевлаштувався до незаконно створеного окупаційною владою рф правоохоронного органу на посаду «старшего прокурора отдела поддержания государственного обвинения следственного управления» так званої «генеральной прокуратуры донецкой народной республики», де з 30.06.2022 по 12.04.2023 здійснює т.зв. «правоохоронну» діяльність від імені та в інтересах т. зв. «днр».

Усвідомлюючи всі наведені вище обставини, ОСОБА_5 у не встановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 30.06.2022, перебуваючи у приміщенні т.зв. «генеральной прокуратуры днр», яка знаходиться за адресою Донецька область м. Донецьк, вул. Генерала Антонова, буд. 2, яка підконтрольна терористичній організації «днр», діючи умисно та за власною ініціативою, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, встановив контакти з невстановленими на даний час особами представниками іноземної держави - окупаційної адміністрації рф та ЗС рф, для надання останнім допомоги у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, а саме вчинення активних дій, спрямованих на забезпечення діяльності окупаційної правоохоронної системи держави-агресора на території Донецької області, прийняв пропозицію невстановлених органом досудового розслідування представників терористичної організації «днр» щодо вступу до складу так званого «следственного управления генеральной прокуратуры донецкой народной республики», в якій був призначений на посаду т. зв. «старшего прокурора отдела поддержания государственного обвинения».

Продовжуючи вчинення злочинних дій у складі терористичної організації «днр» та використовуючи надані представниками терористичної організації «днр» владні повноваження, використовуючи матеріально-технічну базу прокуратури, власні теоретичні знання і практичні навички, здійснював так звану правоохоронну діяльність на підставі «Закону» «днр» № 243-ІНС, керуючись як т.зв. «прокурор генеральной прокуратуры днр» законодавством «днр», тобто незаконно створеного на тимчасово окупованій території України «правоохоронного органу днр», розуміючи те, що так звана «генеральна прокуратура днр» та її структурні підрозділи створені незаконно всупереч всім нормативно правовим актам України для подавлення волевиявлення громадян України, шляхом незаконних арештів, проведення обшуків у їх житлі, на підприємствах, установах та організаціях, які розташовані на територіях, що в теперішній час не підконтрольні органам державної влади України та в свою чергу не підтримують і виступають проти діяльності терористичної організації «днр», ОСОБА_5 здійснює нагляд за розслідуванням кримінальних справ з метою притягнення осіб до кримінальної відповідальності, у яких здійснюються незаконні затримання, обшуки та інші слідчі дії відповідно до прийнятих всупереч законодавству України так званих нормативно-правових актів «донецької народної республіки», в тому числі кримінального та кримінально-процесуального кодексів «днр», в порушення конституційних прав громадян, що проживають на тимчасово окупованій території Донецької області, а також має повноваження на здійснення вищенаведених слідчих дій особисто.

Так, у не встановлену досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 06 квітня 2023 року ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні т.зв. «верховного суда днр», який знаходиться за адресою Донецька область м. Донецьк, вул. Челюскінцев, буд. 163, обіймаючи посаду «старшего прокурора отдела поддержания государственного обвинения следственного управления» так званої «генеральной прокуратуры донецкой народной республики», діючи умисно, з вищезазначеною метою, достовірно усвідомлюючи факт військової агресії рф на території України та вчинення представниками рф воєнних злочинів, почав здійснювати свою службову діяльність, використовуючи надані йому повноваження у незаконному кримінальному провадженні за обвинуваченням громадян України за статтями «Уголовного кодекса російської федерації», а саме ч. 1, 2 ст. 208 - «Организация незаконного вооруженного формирования или участие в нем, а равно участие в вооруженном конфликте или военных действиях в целях, противоречащих интересам Российской Федерации», ч. 3 ст. 35 - «Совершение преступления группой лиц, группой лиц по предварительному сговору, организованной группой или преступным сообществом (преступной организацией)», ст. 278 - «Насильственный захват власти или насильственное удержание власти», ст. 205.3 - «Прохождение обучения в целях осуществления террористической деятельности», які відповідно до Конституції України здійснювали оборону України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності на території Донецької області приймав участь у судовому засіданні, в якості так званого державного обвинувача щодо зміни обвинувачення у вищевказаному кримінальному провадженні у відповідності до кримінального законодавства рф.

В подальшому досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 12.04.2023 відповідно до «наказу» так званого «голови» ОСОБА_8 , від 12.04.2023 за №117 «О ликвидации генеральной прокуратуры донецкой народной республики» було ліквідовано незаконно створений правоохоронний орган так звану «генеральную прокуратуру донецкой народной республики».

Своїми умисними діями громадянин України ОСОБА_5 забезпечив становлення та зміцнення окупаційної влади рф шляхом безпосередньої участі в утворенні та функціонуванні незаконно створених окупаційних правоохоронних органів т.зв. «днр» на окупованій частині території Донецької області, виконання функцій представника правоохоронного органу «днр» з метою недопущення контролю української влади на території Донецької області, надавши тим самим допомогу рф у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Донецьк, Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 14 (7674) від 19.01.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 , на 23.01.2024, 24.01.2024, 25.01.2024 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0004284 від 06.11.2023, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_5 , у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 19.01.2024 з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України повідомлення про підозру вручено ОСОБА_7 , яка є захисником за призначенням.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами огляду Інтернет сайтів;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 ;

- документами виданими свідком ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 ;

- документами виданими свідком ОСОБА_10 ;

Таким чином 19.01.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , набув статусу підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

Постановою слідчого від 26.01.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Також, в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до прокурора три рази, у тому числі тричі у статусі підозрюваного та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим підозрюваного оголошено у розшук;

- спосіб вчинення злочину (вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що ОСОБА_5 , на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, активно співпрацює з представниками держави агресора та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити скоєне ним кримінальне правопорушення, що надає йому можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку влади України.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004284 від 06.11.2023.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Донецьк, Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 14 (7674) від 19.01.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 , на 23.01.2024, 24.01.2024, 25.01.2024 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0004284 від 06.11.2023, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

19.01.2024 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України повідомлення про підозру вручено ОСОБА_7 , яка є захисником за призначенням.

Таким чином, 19.01.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , набув статусу підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

Постановою слідчого від 26.01.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 , оголошено в розшук.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допитів свідків, протоколами оглядів публікацій на сторінках Інтернет (Берклійський Протокол), іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- неприбуття на виклик до прокурора три рази, у тому числі тричі у статусі підозрюваного та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим підозрюваного оголошено у розшук;

- спосіб вчинення злочину (умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що ОСОБА_5 , на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, активно співпрацює з представниками держави агресора та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити скоєне ним кримінальне правопорушення, що надає йому можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку влади України.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними доказами, зібраними під час досудового розслідування.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0004284 від 06.11.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, - задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Повний текст ухвали суду складений і оголошений о 09:10 годині 21 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1