11.07.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/627/24
Провадження № 1-кп/533/90/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Кременчуцького району Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000373 від 13.06.2024 відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка та мешканка: АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, офіційно непрацююча, не заміжня, раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

У С Т А Н О В И В

Згідно обвинувального акта вбачається, що обвинувачена ОСОБА_3 в період дії воєнного стану, який був введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України неодноразово продовжувався, тривав станом на дату вчинення кримінального правопорушення, вчинила умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин:

06 червня 2024 року близько 19:30 години обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи у коридорі загального користування, котрий знаходиться на другому поверсі буд. АДРЕСА_2 , де на дерев`яному столі побачила банківську картку АТ «УКРСИББАНК» з номером карткового рахунку № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вважаючи, що її дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, заздалегідь знаючи ПІН код від вказаної банківської картки, таємно, шляхом вільного доступу, викрала з дерев`яного столу банківську картку АТ «УКРСИББАНК» з номером карткового рахунку № НОМЕР_1 , який відкрито на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , яка згідно Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657 - 12, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346-3, п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року №851 - 4, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414, і ст.200 Кримінального кодексу України, є електронним платіжним документом, тобто є офіційним документом.

Після чого, заволодівши вказаним майном, обвинувачена ОСОБА_3 , залишила місце вчинення кримінального правопорушення та карткою розпорядилась на власний розсуд.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України, оскільки обвинувачений вчинив викраденні офіційного документу, з корисливих мотивів.

Далі, 07 червня 2024 року обвинувачена ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із попередньо викраденої банківської картки № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «УКРСИББАНК» на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , прибула до відділення АТ «Укрпошта», розташованого за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, смт. Нова Галещина, вул. Центральна, буд. 119.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, діючи в умовах воєнного стану введеного на території України на підставі Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» та продовженого, зокрема, Законом України № 3684-ІХ від 08.05.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», тобто діючого на момент вчинення кримінального правопорушення, та достовірно знаючи пін код від вищезгаданої банківської картки, повідомила його працівнику відділення АТ "Укрпошта", котрий о 08:21 годині здійснив транзакцію через POS - термінал з видачі готівкових коштів в сумі 2 000,00 гривень та комісії у розмірі 40,00 гривень.

Отримавши готівкові кошти, обвинувачена ОСОБА_3 розпорядилась ними на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 2 040,00 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений вчинив таємне викрадення майна (крадіжку), вчинено в умовах воєнного стану.

05 липня 2024 року у вищезазначеному кримінальному провадженні, за згодою потерпілої між обвинуваченою та прокурором укладена угода про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст.185 КК України.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачена узгодили міру покарання останній за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України:

-за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України обвинуваченій ОСОБА_3 визначено за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Крім того, в порядку ст. 75 КК України між прокурором та обвинуваченою узгоджено звільнення останньої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Далі судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку та тяжкого злочину.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 05.07.2024 відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушенні визнає повністю, погоджується на призначення узгодженого покарання. Цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, які були роз`ясненні судом. Усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч. ст.473 КПК України.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, але направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти затвердження угоди не заперечує.

Прокурор та захисник обвинуваченої в судовому засіданні прохали затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки остання відповідає вимогам норм КПК України та КК України.

Далі, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди від 05 липня 2024 року про визнання винуватості між обвинуваченим та державним обвинувачем.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

Затвердити угоду від 05 липня 2024 року між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000373 від 13.06.2024.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

В порядку ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засуджену ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду впродовж 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя ОСОБА_1