УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області

ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000186 від 21.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ

22 квітня 2024 року до Володимир-Волинського міського суду Волинської області надійшло вищезазначене клопотання дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, яке він обґрунтовує тим, що 20.04.2023 року о 20 год. 00 хв. під час проходження прикордонного контролю на пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг» гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 03.11.2017 року, видане Лубенським РВК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку; довідку військово-лікарської комісії № 187 від 03.11.2017 року, видану Лубенським РВК Полтавської області, з ознаками підроблення.

21.04.2024 року відомості про даний кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

21.04.2024 року дізнавачем СД Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 проведено огляд місця події, а саме пункту пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг» за адресою: АДРЕСА_1 , де в кімнаті поглибленої перевірки документів та проведення заходів контролю ІІ лінії, в присутності власника ОСОБА_4 , було вилучено належні останньому на праві власності особисті документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 03.11.2017 року, видане Лубенським РВК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку; довідку військово-лікарської комісії № 187 від 03.11.2017 року, видану Лубенським РВК Полтавської області, з ознаками підроблення. Також у гр. ОСОБА_4 вилучено належний йому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А04e» (ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 ) та транспортний засіб легковий автомобіль марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_4 .

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи вважаються тимчасово вилученим майном.

Дізнавач вказує, що відповідно до повідомлення Державної прикордонної служби України, під час поглибленої перевірки наданих ОСОБА_4 документів, встановлено ознаки можливого підроблення, а саме: в електронному реєстрі військовозобов`язаних «Оберіг» стосовно даного громадянина відсутня інформація про зняття з військового обліку; відсутні документи, що підтверджують історію хвороби; під час взаємодії з РТЦК та СП не підтверджено зняття даного громадянина з військового обліку.

Вилучені під час огляду місця події майно та документи визнано і прилучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

На думку дізнавача вилучені 21.04.2024 року документи та майно, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 03.11.2017 року, видане Лубенським РВК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку; довідку військово-лікарської комісії № 187 від 03.11.2017 року, видану Лубенським РВК Полтавської області, з ознаками підроблення; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А04e» (ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 ), легковий автомобіль марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_4 , є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та в подальшому виступатимуть по кримінальному провадженню важливими речовими доказами, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних слідчих дій за участю вказаних документів.

Таким чином, вилучені під час огляду місця події 21.04.2024 року майно та документи, підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням даним майном, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участі ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вказані предмети, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди кримінального правопорушення на них можуть бути знищені.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, просив розглянути клопотання за його відсутності.

Власники майна та їх представник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явилися, проте від представника до суду надійшли письмові заперечення, в яких він просить розглянути клопотання про арешт майна за його відсутності. Крім того, у своїх запереченнях представник просить відмовити дізнавачу в задоволенні його клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон та автомобіль через його необґрунтованість та безпідставність.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи те, що учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів, у відповідності з ч.4 ст. 107 ЦПК України, не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та долучені до нього документи, письмові заперечення представника власника майна, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема : правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (чч.1,2 ст.173 КПК України).

Встановлено, що сектором дізнання Володимирського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000186 від 21.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України (використання завідомо підроблених документів).

Предметом вказаного кримінального правопорушення є: 1) посвідчення або інший офіційний документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа; 2) печатки, штампи, бланки підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, інші офіційні печатки, штампи, бланки.

Згідно витягу з ЄРДР № 0000186 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.04.2023 року о 20 год. 00 хв. під час проходження прикордонного контролю на пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», надав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 03.11.2017 року, видане Лубенським РВК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку; довідку військово-лікарської комісії № 187 від 03.11.2017 року, видану Лубенським РВК Полтавської області, з ознаками підроблення.

21.04.2024 під час огляду місця події, а саме пункту пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг» за адресою: АДРЕСА_1 , в ОСОБА_4 , було вилучено належні останньому на праві власності особисті документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 03.11.2017 року, видане Лубенським РВК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку; довідку військово-лікарської комісії № 187 від 03.11.2017 року, видану Лубенським РВК Полтавської області, з ознаками підроблення. Також у гр. ОСОБА_4 вилучено належний йому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А04e» (ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 ) та транспортний засіб легковий автомобіль марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_4 .

Постановою дізнавача від 21.04.2024 вилучене під час огляду майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для накладення арешту на вилучені в ОСОБА_4 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 03.11.2017 та довідку військово-лікарської комісії №187 від 03.11.2017, з метою їх збереження, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що ці документи є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати документів, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом з тим, дізнавач у своєму клопотанні належним чином не обґрунтував та в судовому засіданні не довів необхідність накладення арешту на автомобіль та мобільний телефон, які були вилучені в ОСОБА_4 під час огляду місця події, не обґрунтував та не довів наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

З урахуванням наведеного у задоволенні клопотання дізнавача в частині накладення арешту на автомобіль та мобільний телефон, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000186 від 21.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 21.04.2024 під час огляду місця події тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 03.11.2017 та довідку військово-лікарської комісії №187 від 03.11.2017, видані Лубенським РВК Полтавської області на ім`я ОСОБА_4 , шляхом заборони розпоряджатися та користуватися цим майном.

В іншій частині клопотання про накладення арешту на мобільний телефон «Samsung Galaxy A04e» (IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ), та автомобіль марки Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 - відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити дізнавачу та власнику майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1