Справа № 643/4224/24
Провадження № 1-кс/643/544/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000825 від 03.10.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

29.04.2024 до Московського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна (автомобіля) у кримінальному провадженні № 0000825 від 03.10.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, у якому заявник просить: скасувати арешт майна у кримінальному провадженні №0000825 від 03.10.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України; зобов`язати дізнавача у даному кримінальному провадженні повернути ОСОБА_4 автомобіль марки «Опель Астра» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » під зобов`язання утримання від відчуження вказаного автомобіля та втручання у ідентифікаційні номери автомобіля.

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.10.2023 накладено арешт на автомобіль «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 на автомобіль ОПЕЛЬ АСТРА д/н НОМЕР_1 ; ключ від автомобіля. Під час проведеного дізнання встановити осіб, які були б причетні до вчинення змін ідентифікаційних номерів автомобіля не вдалося. Після лютого поточного року будь-які експертні або процесуальні дії у справі відсутні. Станом на квітень 2024 року будь-якій особі підозру не оголошено. За таких обставин, на теперішній час необхідності у його подальшому арешті не має. У зв`язку з чим, просить скасувати арешт на належний йому транспортний засіб.

У судове засідання заявник не з`явився, до його початку подав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі та з підстав, зазначених у клопотанні, просив його задовільнити.

Дізнавач СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області у судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву в якій просив розглянути клопотання за його відсутності, та надав матеріали кримінального провадження №0000825 від 03.10.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та надані докази, матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 09.10.2023 у справі №643/10533/23, у кримінальному провадженні №0000825 від 03.10.2023, накладено арешт на автомобіль «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 на автомобіль ОПЕЛЬ АСТРА д/н НОМЕР_1 ; ключ від автомобіля. Досудове розслідування здійснювалось відділом дізнання Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

10.10.2023 у кримінальному провадженні призначено судово-технічну експертизу документів та 12.10.2023 отримано висновок експерта №СЕ-19/121-23/22853-КДТЗ, згідно якого бланк наданого на дослідження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійний номер НОМЕР_2 , яке оформлене на транспортний засіб марки «OPEL» моделі «ASTRA» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », номером шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_5 за способами друку та спеціальними елементами захисту відповідає бланкам документів, які знаходяться в обігу. Ознак внесення змін у надане на дослідження свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «OPEL» моделі «ASTRA» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », номером шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_5 не виявлено, але це ще не свідчить про те, що первинний зміст документа не змінювався у зв`язку з технологічними особливостями в персоналізації документів даного зразку, які дозволяють з легкістю знімати голографічну плівку та змивати барвник з пластикового документа, при цьому не залишаючи ознак видалення, тому вирішити питання про внесення будь-яких змін первинного змісту до наданого на дослідження документа не надається можливим.

Також 10.10.2023 у кримінальному провадженні призначено судово-трасологічну експертизу та 18.10.2023 отримано висновок експерта №СЕ-19/121-23/22850-КДТЗ, згідно якого ідентифікаційний номер транспортного засобу (номер кузова) наданого на дослідження автомобіля «OPEL ASTRA» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » був змінений. Номер двигуна « НОМЕР_4 » наданого на дослідження автомобіля «OPEL ASTRA» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » є первинним та не змінювався. Первинним ідентифікаційним номером наданого на дослідження автомобіля «OPEL ASTRA» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », є номер: « НОМЕР_5 ».

На виконання доручення про проведення слідчих дій у порядку ст.40 КПК України, згідно рапортів о/у ВКП Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 встановити особу, яка змінила ідентифікаційний номер автомобіля «OPEL ASTRA» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » не виявилося можливим. Встановити попереднього власника автомобіля «OPEL ASTRA» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » не виявилося можливим.

Відомості про призначення та проведення в межах даного кримінального провадження експертних досліджень із використанням вказаного автомобілю, у слідчого судді відсутні.

З наданих для огляду судом матеріалів кримінального провадження вбачається, що жодних слідчих дій, які б потребували існування арешту транспортного засобу - не проводиться.

Крім того, судом враховується та обставина, що стороною обвинувачення на час розгляду клопотання по суті не надано до суду жодних відомостей, які б свідчили про реальну необхідність у існуванні арешту вказаного автомобілю.

Слідчий суддя дійшов висновку, що втручання державного органу у право на мирне володіння майном повністю порушує справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна, тобто становить «особистий і надмірний тягар для особи».

Наявність арешту позбавляє заявника права мирного володіння та користування належним йому майном, а саме автомобілем, що є порушенням конституційних прав.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом ст.173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Частиною 1 ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час не завершено, обмеження можливості розпорядження та відчуження автомобілем носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження, зняття арешту з майна, вказаного у клопотанні, може негативно вплинути на хід досудового розслідування, призвести до втрати доказів, отже в збереженні арешту зазначеного майна є нагальна потреба, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту в порядку ст.174 КПК України на майно, накладене ухвалою слідчого судді.

За вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000825 від 03.10.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 174, 369, 371-372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000825 від 03.10.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, про скасування арешту майна задовольнити частково.

Визначити спосіб накладення арешту на зазначене майно шляхом заборони його відчуження.

Зазначене майно повернути його володільцю ОСОБА_4 , на відповідальне зберігання, попередивши його про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1