Справа № 215/5476/23
УХВАЛА

09 квітня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

у складі:головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000087 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, посилаючись на те, що необхідно провести судовий розгляд справи, допитати свідків, враховуючи відсутність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків і постійного джерела доходу, тяжкість і суспільну небезпеку злочинів, суворо міру покарання, через продовження існування ризиків вчинення ним нового злочину, впливу на свідків та ухилення від суду.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо клопотання, вказував на відсутність ризиків, наявність місця проживання, тривалий термін перебування під вартою і просив змінити запобіжний захід на більш мякий.

Заслухавши думки учасників провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку суду, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та є актуальними на даний час, тому суд вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи можливість зміни запобіжного заходу, суд зазначає, що як і раніше ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні корисливого злочину, раніше судимий, не має постійного джерела доходу, тому може продовжити злочинну діяльність, з метою відшукання коштів для свого існування. При цьому, ОСОБА_4 обвинувачується за вчинення тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, останній неодружений і міцних соціальних зв`язків не має, таким чином, оцінивши в сукупності всі обставини, на думку суду, він може ухилитися від явки до суду і незаконно впливати на свідків, з метою ухилення від можливого суворого покарання.

Водночас, суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., згідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи наведені вище обставини, інтереси правосуддя та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів.

Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 07 червня 2024 року включно з можливістю внесення застави у розмірі і порядку, визначеному ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 27.07.2023р.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення .

Суддя: