справа № 401/1451/24
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2024 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
захисника, адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Дніпропетровську, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, тимчасово не працює, не одруженого, якого зареєстровано по АДРЕСА_1 , який проживає в будинку АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Світловодського міськрайонного суду від 09 грудня 2020 року за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, та звільненого за закінченням іспитового строку від відбування покарання, -
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 вчинив два умисних кримінальних правопорушення, за таких обставин.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжено.
На початку березня 2024 року, в денний час, точної дати досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , почув як його мати ОСОБА_6 зі свого мобільного телефону телефонувала на гарячу лінію АТ «Ощадбанку» для того, щоб дізнатися баланс на картці для виплат, яка емітована в АТ «Ощадбанк», та вирішив викрасти банківську картку та з її допомогою і грошові кошти.
Діючи з корисливих мотивів, 10 березня 2024 року в денний час ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання скористався тим, що мати ОСОБА_6 залишила свій мобільний телефон без нагляду, та з її мобільного телефону зателефонував на гарячу лінію «Ощадбанку», де дізнався баланс на банківській картці для виплат, яка належить його матері ОСОБА_6 .
В цей час, у ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, виник прямий умисел направлений на таємне викрадення банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка на праві приватної власності належить його матері ОСОБА_6 , та на якій зберігалися кошти останньої.
На виконання вказаної мети, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його дії нікому не помітні, скориставшись тим, що мати ОСОБА_6 відсутня в приміщенні зазначеного будинку, зайшов у кімнату матері та з книжкової полиці забрав належну останній банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, п. 1.4, 1.14, 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, ст. 51 Закону України «Про банки банківську діяльність» від 07.12.2000, є різновидом офіційного документа, якою протиправно заволодів.
Утримуючи при собі викрадену платіжну банківську картку, яка є офіційним документом з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Після викрадення офіційного документа - банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , 10 березня 2024 року у вечірній час, точного часу на досудовому слідстві не встановлено, усвідомлюючи що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжено, ОСОБА_5 з метою заволодіння чужим майном, о 17 годині 32 хвилин, прибув до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який розташований по вул. Героїв України, 110, м. Світловодськ, Олександрійського району, Кіровоградської області.
Усвідомлюючи, що банківська картка та грошові кошти на ній належать його матері, ОСОБА_5 переконавшись у тому, що його протиправні дії ні для кого не помітні, реалізуючи свій умисел, направлений на скоєння крадіжки чужого майна, а саме грошових коштів, в умовах воєнного стану, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, ввівши пін код, який йому був раніше відомий, з платіжної банківської картки для виплат, яка емітована в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого зазначеною вище адресою, отримав грошові кошти в сумі 9000 гривень, якими таємно протиправно заволодів, та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядилася на власний розсуд, чим спричинив власнику картки ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень.
Дії ОСОБА_5 органом обвинувачення кваліфіковано вірно за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, та за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документу.
23 травня 2024 року між прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника, адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно угоди ОСОБА_5 беззаперечно визнає себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України за обставин викладених в обвинувальному акті.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди судом ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.357 КК України 2 роки обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно буде призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням на визначений іспитовий строк, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
У судовому засіданні сторони кримінального провадження просили суд затвердити укладену між ними угоду на вказаних в ній умовах.
Угода містить наслідки її укладення та невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, та у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.357 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.
Суд враховує, що потерпіла особа ОСОБА_6 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, яка долучена до матеріалів справи.
З вказаної письмової заяви потерпілої ОСОБА_6 видно, що вона ознайомилася з проектом угоди про визнання винуватості, заперечень та зауважень до неї не має. Просить розглянути вказану угоду про визнання винуватості без її участі в судовому засіданні.
Суд враховує, що шкода матеріального характеру від даного кримінального правопорушення шкода потерпілій особі повністю відшкодована, що підтверджується письмовою заявою потерпілої.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1- 4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник адвокат ОСОБА_4 та прокурор в судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості та призначити винуватому, узгоджене сторонами кримінального провадження покарання.
Також, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий вироком Світловодського міськрайонного суду від 09 грудня 2020 року за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, його було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, та за закінченням іспитового строку звільнений від відбування покарання, завдану майнову шкоду відшкодував, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, добровільне відшкодування збитку, та активне сприяння у розкритті злочину.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Суд враховує, що потерпіла надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, яка долучена до матеріалів справи.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення винуватому узгодженого виду та міри покарання.
Судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено 23 травня 2024 року між прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника, адвоката ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:
-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
-за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
За сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.
В силу ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речовий доказ у справі - диск з надписом «Axent», CD-R, об`ємом 700 Mb, на якому знаходяться фото матеріали, на яких зображено особу, яка в банкоматі 10.03.2024 в період часу з 17:32 по 17:35 год. зняла грошові кошти, який визнано і приєднано до кримінального провадження, та який знаходяться як речовий доказ на зберіганні при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Згідно з оригіналом