Справа № 583/3321/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2024 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України від 26.11.2015 р. № 838-VІІІ -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2024 р. до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України від 26.11.2015 р. № 838-VІІІ, в якому просить винести відповідну ухвалу, якою на підставі Закону України від 26.11.2015 р. № 838-VІІІ звільнити його ( ОСОБА_4 ) від відбування покарання у виді позбавлення волі та звільнити з місць позбавлення волі. Клопотання мотивує тим, що ч. 1 ст. 72 КК України не містить такого виду покарання як позбавлення волі на певний строк. В законі України від 26.11.2015 р. № 838-VІІІ чітко прописано, що при призначенні основного покарання, не зазначеного в ч. 1 ст. 72 КК України, суд зобов`язаний звільнити засудженого від відбування такого основного покарання. Позбавлення волі в ч. 1 ст. 72 КК України не зазначено і є основним видом покарання, альтернатив немає, тому суд зобов`язаний звільнити його ( ОСОБА_4 ) від такого основного покарання як позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні клопотання підтримали та з урахуванням практики Європейського Суду, Великої Палати Верховного Суду просять його задовольнити.

Прокурор Охтирської окружної прокуратури в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки воно є безпідставним.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.06.2020 р., який залишений без змін ухвалою Сумського апеляційного суду від 17.01.2022 р., ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України та призначено йому покарання: за ч. 4 ст. 187 КК України 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ч. 2 ст. 194 КК України 7 (сім) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21.04.2019 року.

Вирок набрав законної сили 17.01.2022 р. та був звернутий до виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно положень п. 14 ч. 1ст. 537 КПК, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, а згідно ст. 539 КПК у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема п. 14 ч. 1ст. 537 цього Кодексу, клопотання може бути подане або до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання (п. 1 ч. 2), або до суду, який ухвалив вирок (п. 4 ч. 2).

Таким чином, клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України від 26.11.2015 р. № 838-VІІІ підсудне Охтирському міськрайонному суду Сумської області, так як він є судом, який ухвалив вирок відносно ОСОБА_4

24.12.2015 року набрав чинності Закон України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», яким ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: "Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку:

1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини;

2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.

При призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання».

Частиною 1 ст.72 КК України (в редакції на момент набрання чинності Законом України № 838-VIII від 26.11.2015 року) передбачено, що при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення:

1) одному дню позбавлення волі відповідають:

а) один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту;

б) два дні обмеження волі;

в) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;

г) вісім годин громадських робіт;

2) одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають:

а) два дні обмеження волі;

б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;

3) одному дню обмеження волі відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;

4) одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року (постанова від 29.08.2018, № 13-31кс18):

-зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч.2 ст.4 КК України, який впливає на становище особи за ст. 5 КК України (поліпшує або погіршує його);

- Закон №838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст.5 КК України, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- Закон №2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст.5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;

- вирішуючи питання про те, якою редакцією ч.5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч.2 і 3 ст.4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі, а якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21червня 2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII ) (п.105, 107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018, № 13-31кс18).

Оскільки вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.06.2020 р., який набрав законної сили 17.01.2022 р., ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочину, який мав місце 16 квітня 2019 року, то передбачені ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону № 838-VІІІ приписи щодо правил зарахування строку попереднього ув`язнення, до засудженого ОСОБА_4 застосуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року та звільнення з місць позбавлення волі задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України від 26.11.2015 р. № 838-VІІІ - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її винесення, а особою, яка перебуває під вартою, в цей же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_1