Провадження № 11-кп/4823/301/24
Категорія - ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0002749 від 28.07.2023 року, за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2023 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Половки, Гомельської області Республіка Білорусь, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, вдівця, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_9 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 28.07.2023, тобто з дня його фактичного затримання. До набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.

Закрито провадження в частині цивільного позову ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9233 грн 73 коп. та моральної шкоди в розмірі 30 000 грн 00 коп., у зв`язку з добровільним відшкодуванням.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення у період з 28.07.2023 по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.07.2023, близько «22» год. «30» хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні коридору квартири АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, що виник з мотивів особистих неприязних відносин, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті свого сина ОСОБА_9 та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ножем наніс потерпілому п`ять ударів в область тулубу, з них один удар в ділянку лівого передпліччя та чотири удари в місця розташування життєво важливих органів, а саме в ділянку лівої половини грудної клітки, внаслідок чого клинком ножа спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани лівого передпліччя, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та множинних проникаючих колото-різаних поранень лівої половини грудної клітки з ушкодженням внутрішньо-грудної артерії зліва, ускладнених лівобічним гемотораксом, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, та в результаті отримання яких ОСОБА_9 у разі ненадання невідкладної, своєчасної медичної допомоги міг померти. Після нанесених тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , вважаючи, що виконав всі необхідні дії, спрямовані на позбавлення життя свого сина, залишив місце злочину. Однак злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_7 , оскільки потерпілий ОСОБА_9 не втратив свідомості та викликавши швидку допомогу, з отриманими тілесними ушкодженнями 27.07.2023 о «22» год. «55» хв. був госпіталізований до КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради за адресою: АДРЕСА_3 , де йому надано медичну допомогу.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності його вини та правильності кваліфікації дій, просила змінити вирок місцевого суду у зв`язку із суворістю покарання та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не в повній мірі оцінені фактичні обставини та поведінка потерпілого до вчиненого обвинуваченим злочину, зокрема те, що потерпілий першим вдарив батька, від удару він упав, а син насів на нього зверху та продовжував наносити удари, тому, лежачи на підлозі, обвинувачений дістав ніж з кишені та наніс ним декілька ударів потерпілому, які намагався наносити в неважливі для життя органи. В скоєному щиро розкаявся, переживав за стан здоров`я сина, вибачався. Просить врахувати стан здоров`я обвинуваченого, який пройшов декілька курсів лікування в умовах СІЗО, але поліпшення не наступило, травми, отримані від потерпілого до цього часу викликають біль, вік обвинуваченого, якому 68 років, те що він повністю визнав вину та відшкодував шкоду. Вважає, що всі ці обставини істотно знижують суспільну небезпеку вчиненого та дають підстави застосувати положення ст. 69 КК України і призначити більш м`яке покарання.

Не погодившись з апеляційною скаргою, потерпілим подано заперечення, у якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор та потерпілий у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити вирок суду без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позицію захисту та думку прокурора і потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка у сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

У апеляційні скарзі захисником ставиться питання лише про пом`якшення покарання обвинуваченому.

Положеннями ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. Це є правом, а не обов`язком суду.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд 1 інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання, дотримуючись вимог кримінального закону, урахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки та обставини його вчинення, у тому числі форму вини, мотив та мету, спосіб вчинення та тривалість протиправної поведінки, особу обвинуваченого, його пенсійний вік, дані щодо попередніх притягнень до адміністративної відповідальності та відсутність даних про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра, формально позитивні характеристики за місцем мешкання, незадовільний стан здоров`я. Враховано судом і його сімейний стан та незадовільний стан здоров`я, поведінку потерпілого, яка передувала скоєнню злочину та враховано його позицію щодо міри покарання, який наполягав на призначенні суворого покарання, за наявності обставини, що пом`якшують покарання, якими суд визнав щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків та обставин, що його обтяжують, якими визнано вчинення злочину у присутності дитини та щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а також вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, тому дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції.

При цьому судом розглянуто можливість призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено санкцією, однак підстав для цього суд не знайшов.

Колегія суддів приходить до висновку, що призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Доводи захисника про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого не є підставою для пом`якшення покарання.

Посилання захисника у апеляційній скарзі як на підставу для пом`якшення покарання на неправомірну поведінку потерпілого апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки поведінка потерпілого судом першої інстанції оцінена вірно та врахована при призначенні покарання. При цьому, відповідно до висновку експерта № 376 від 02.08.2023, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 не виявлено тілесних ушкоджень, які б могли свідчити про його самозахист.

Апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому шляхом застосування ст. 69 КК України, оскільки всі обставини, на які посилається захисник у апеляційній скарзі, судом враховані. При цьому за наявності трьох обставин, які обтяжують покарання, обставини, які його пом`якшують неспроможні істотно знизити ступінь суспільної небезпеки вчиненого що б дало підстави для призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що саме таке покарання є законним, справедливим, буде відповідати тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 376, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2023 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той самий строк з моменту отримання ним копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4