ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження кримінального провадження №0000575 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року, ухвалений щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком 150 годин.

Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст.125 КК України, а саме як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

За встановлених судом обставин02.09.2023 року приблизно о 19.30 год. ОСОБА_7 , знаходячись в буд. № 76 по вул. Пеліна у м. Дніпро разом із раніше знайомим йому ОСОБА_9 , в ході спілкування з яким, між ними стався словесний конфлікт і на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, ОСОБА_7 , реалізуючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись в безпосередній близькості до потерпілого ОСОБА_9 , діючи умисно, наніс потерпілому ОСОБА_9 приблизно десять ударів лівою та правою рукою зажатою в кулак в область лівої грудної клітини, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: 15-ти синців на грудній клітині ліворуч від передньо-пахвової до навкологрудинної лінії по краю реберної дуги з переходом вгору до 5-го міжребер`я, на лівій бічній поверхні черева в середній третині, на череві праворуч по передньо-пахвовій лінії ближче до краю реберної дуги, в поперековій області ліворуч з переходом вниз в сідничну ділянку, на задній поверхні лівого плеча у верхній третині, на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині з переходом на ліктьовий суглоб, на зовнішньо-задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині та на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині; синця з садном на його тлі на задньо-внутрішній поверхні правого ліктьового суглобу з частковим переходом на плече та передпліччя, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення покарання обвинуваченому та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних розмірів доходів громадян.

Обгрунтовуючи свої вимоги захисник вказує, що призначене обвинувачувану покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі, внаслідок суворості. На переконання захисника, суд не надав належної оцінки особі обвинуваченого, а також обставинам на фоні, яких вчинено кримінальне правопорушення обвинуваченим, його роль у цих протиправних діях, а також зовнішні фактори які впливають на психіку людей в період воєнного стану в країні.

Водночас захисник вказує і на те, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про направлення потерпілому ОСОБА_12 повідомлення про призначення підготовчого судового засідання та судового розгляду, а також і заяви потерпілого про розгляд провадження за його відсутності.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник підтримали подану апеляційну скаргу та з підстав наведених в ній просили вирок суду змінити в частині призначеного ОСОБА_7 покарання.

Прокурор та потерпілий заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника та просили залишити вирок без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду та правова кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів перевіривши доводи апеляційної скарги захисника щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його суворості вважає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а вирок суду першої інстанції в цій частині є законним обґрунтованим та достатньо вмотивованим, з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 65 КК України, cуд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу та відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. При призначенні покарання враховуються також й обставини, що пом`якшують та обтяжують його, у відповідності до ст. ст. 66-67 КК України.

На переконання апеляційного суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції у повному обсязі дотримався вказаних вимог закону та правильно врахував фактичні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

В той же час судом правильно враховано наявність обставин, що помякшують покарання обвинуваченому, а саме визнання вини та щире каяття, й відсутність тих, що обтяжують покарання.

Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

За вказаних обставин, враховуючи вищезазначене, а також те, що обвинувачений наніс потерпілому ОСОБА_9 приблизно десять ударів лівою та правою рукою зажатою в кулак в область лівої грудної клітини, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, суд першої інстанції обґрунтовано призначив покарання у виді громадських робіт на строк 150, яке не є найсуворішим за видом, та не у максимальному розмірі, передбаченому для такого виду покарання та з такими висновками погоджується й апеляційний суд.

Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи захисту щодо можливості призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, зокрема і з огляду на те, що в матеріалах провадження відсутні відомості щодо працевлаштування обвинуваченого та фінансової спроможності сплатити такий штраф, а також і на позицію потерпілого, який просив вирок суду залишити без змін, та вважав, що призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Відтак, колегія суддів вважає, що покарання у виді штрафу, про яке просить захисник у своїй апеляційній скарзі, об`єктивно не зможе виконати мету покарання, передбаченому ст. 50 КК України, яка полягає у виправленні засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 414 КПК України як одну з підстав зміни вироку визначено невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Так, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Так, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

З огляду на викладене, захисник не навів в апеляційній скарзі належних доводів та аргументів, які б давали підстави вважати, що покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин є явно не справедливим у цьому випадку.

Що стосується посилання про те, що матеріали провадження не містять відомостей про направлення потерпілому ОСОБА_12 повідомлення про призначення підготовчого судового засідання та судового розгляду, а також і заяви потерпілого про розгляд провадження за його відсутності, то апеляційний суд вважає їх такими що не заслуговують на увагу.

По-перше, з обвинувального акту видно, що потерпілим у цьому кримінальному провадженні є ОСОБА_9 , а ОСОБА_12 це адвокат, який, на підставі договору про надання правової допомоги від 13.12.2023 та представляв інтереси ОСОБА_7 під час досудового розслідування.

По-друге, в матеріалах провадження наявна заява обвинуваченого ОСОБА_7 , складена в присутності його захисника адвоката ОСОБА_13 щодо беззаперечного визнання ним своєї винуватості та згодою зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згодою з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні, а також заява потерпілого ОСОБА_9 про його згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згодою з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

З огляду на клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, заяви обвинуваченого та потерпілого ухвалою суду від 14.12.2023, на підставі ст. 381 КПК України, призначено розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_7 у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження та без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Апеляційний суд роз`яснює стороні захисту, що, суд у даному випадку, у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України, розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відтак, апеляційний суд, не вбачає жодних порушень кримінального процесуального закону при розгляді вказаного провадження у спрощеному порядку, та вважає такі доводи захисника направленими на уникнення кримінальної відповідальності обвинуваченим та не понесенням ним покарання за вчинене.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок ухвалений у відповідності до вимог кримінального процесуального закону та правильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування, а доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованим та скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4