Справа №705/2173/24
1-в/705/141/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення, подане засудженим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем смт. Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, громадянином України, неодруженим, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованим та проживаючим до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимим, який відбуває покарання за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 07.07.2021, яким засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, в обґрунтування зазначивши наступне.

Він був взятий під варту 17.01.2022 за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. У 2022 році він був засуджений Городищенським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Відбував покарання в СІЗО м. Черкаси. Має 8 стягнень, які скасовані, заохочень не має.

У 2022 році був етапований до СВК № 92, де був працевлаштованим і має 4 заохочення, приймає участь у диференційній програмі «Духовне відродження», не порушує режим відбування покарання, ввічливий і тактовний, але комісією йому було відмовлено у направлення матеріалів до суду щодо його умовно-дострокового звільнення, з чим він категорично не погоджується, тому і вирішив сам звернутися до суду з цим клопотанням.

Звертає увагу суду, що його батько, який є інвалідом ІІІ групи, на цей час є учасником бойових дій. Також його брат пішов захищати батьківщину, але з 2022 року є зниклим без вісті, а мати важко хворіє. У зв`язку з цим, просить звільнити його умовно-достроково, щоб він мав можливість допомагати своїм близьким і Батьківщині.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити, оскільки він відбув 2/3 строку покарання, сумлінно виконує обов`язки днювального та має необхідність допомагати батькам оскільки його батько проходить службу в ЗСУ, мати є інвалідом та потребує його допомоги. Зазначив, що діючих стягнень не має, оскільки ті, що були погашені, тому просить звільнити його умовно-достроково.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання ОСОБА_5 . Просив суд взяти до уваги особисті сімейні обставини останнього, а саме стан здоров`я батьків, а також врахувати, що сам засуджений має намір піти до лав ЗСУ.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, оскільки засуджений за місцем відбування покарання характеризується негативно, загалом має 10 стягнень, одне із яких не погашено. Не має жодного заохочення, не працевлаштований, не відшкодував витрати за вироком суду. При розгляді комісією установи питання щодо доцільності направлення відносно засудженого клопотання про його умовно-дострокове звільнення, комісія вирішила 21.03.2024 відмовити у направленні на розгляд суду таке клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення. Враховуючи особу засудженого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, його поведінку за весь період відбування покарання, відсутність заохочень, притягнення до дисциплінарної відповідальності за злісні порушення порядку відбування покарання, просить суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого.

Представник установи в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого оскільки вважає, що підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 відсутні.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника.

Суд, вислухавши засудженого, врахувавши позицію прокурора, представника установи, вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 07.07.2021, яким засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 11 жовтня 2021 року.

Згідно довідки відділу по контролю за виконанням судових рішень Старобабанівської ВК №92 початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 : 17.01.2022, кінець строку: 17.01.2025, не відбута частина покарання складає 08 місяців 28 днів.

Станом на день розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 2/3 строку покарання.

Відповідно до характеристики ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області ОСОБА_5 під час утримання в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» характеризувався негативно, 7 разів порушив режим відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО, стягнення погашені у встановленому законом порядку. До суспільно-корисної роботи не залучався, заохочень не мав. З 31.05.2022 відбуває покарання в державній установі Старобабанівська виправна колонія (№ 92)». За час відбування покарання характеризується негативно. Режим утримання порушив 3 рази, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, 2 стягнення погашені у законному порядку. 1 стягнення не знято та не погашено. Виконує обов`язки днювального відділення № 4, заохочень не має. намагається виконувати законні вимоги персоналу установи виконання покарань. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує негативно.

Згідно довідки начальника відділення соціально-психологічної служби ДУ СВК № 92 засуджений ОСОБА_5 заохочень не має. Має 10 стягнень, із яких 7 під час утримання в СІЗО АДРЕСА_2 . За порушення був поміщений в карцер на 10 діб, та на 10 діб у ДІЗО. Одне із цих стягнень, а саме від 04.04.2024, не погашено.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Отже суд бере до уваги, що засуджений ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих тяжких злочинів та злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних речовин, реально відбуваючи покарання. За час відбування покарання характеризується негативно. Не має жодного заохочення та 10 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, один раз із яких за вилучення забороненого предмету під час перебування в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», тобто допустив грубе порушення режиму утримання в колонії. 21.03.2024 комісією адміністрації установи було прийнято рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_5 , оскільки останній не довів своє виправлення, а його поведінка є негативною.

Враховуючи особу засудженого та його поведінку за весь період відбування покарання, відсутність бажання працевлаштування, тяжкість, характер та кількість скоєних злочинів, за які останній відбуває покарання, суд вважає, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення та існують обґрунтовані сумніви, що він не вчинить нових кримінальних правопорушень після дострокового звільнення і в майбутньому готовий стати законослухняним членом суспільства, а отже не заслуговує застосування до нього умовно-дострокового звільнення від покарання.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, на даний час суд не вбачає підстав для застосування до засудженого норм ст. 81 КК України, а тому клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1