ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1030/24 Справа № 211/2659/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000416 за апеляційною скаргою прокурора Криворізької східної окружної прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молодіжне, Долинського району, Кіровоградської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який не працює, має на утримані малолітню дитину: ОСОБА_8 2020 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, до 21 червня 2024 року, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки не працює, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак, слідчий суддя зазначив, що слідчим та прокурором не доведено, що ОСОБА_10 може своїми діями перешкоджати об`єктивному розслідуванню даного кримінального провадження, продовжувати вчиняти інші або аналогічні кримінальні правопорушення.

Суд взяв до уваги дані про особу підозрюваного, останній проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто має постійне місце проживання, проживає з матір`ю, має на утриманні малолітнього сина, слідчий суддя вважав що клопотання та матеріали не містять доказів, які б підтверджували, що будь-який інший запобіжний захід не забезпечать належної поведінки підозрюваного. За вказаних вище обставин, слідчий суддя вважає, що достатнім буде обрати підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків на підозрюваного, передбачених частиною п`ятої статті 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_10 будучи засудженим 18 грудня 2023 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, після постановлення вироку на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення пов`язані із придбанням та зберіганням психотропних речовин про що свідчить пред`явлена ОСОБА_10 23.04.2024 у межах даного кримінального провадження підозра за ч. 3 ст. 309 ККУ. Крім того, останній ніде не працює та не навчається, постійного доходу та заробітку не має. Жодних висновків ОСОБА_10 для себе не зробив, та продовжив свою злочинну діяльність і залишаючись на свободі може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення у тому числі спрямованні на придбання, перевезення та зберігання психотропних речовин.

ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі від 5 до 8 років. Останній достовірно усвідомлює, що у разі визнання його винним, йому буде призначено покарання пов`язано з позбавленням волі.

Крім того, слідчий суддя, вважаючи доведеним прокурором наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність хоча б одного із ризиків передбачених ст. 177 КПК України, але не доведеним недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, задовольнив клопотання частково, застосувавши до ОСОБА_10 більш м`який запобіжний захід ніж взяття під варту.

Вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж взяття під варту не зможе попередити такий існуючий ризик, як можливість ОСОБА_10 продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Вищезазначене свідчить про реальне існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Будучи належним чином повідомлені підозрюваний ОСОБА_7 , його захисник ОСОБА_11 у судове засідання не з`явились.

До початку судового засідання захисник ОСОБА_11 подав заяву про розгляд справи без його участі, через зайнятість в іншому процесі. Крім того, в обгрунтування заяви, ОСОБА_11 зазначив, що обвинувальний акт скеровано до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та кримінальне провадження №0000416 відносно ОСОБА_7 зупинено до звільнення обвинуваченого з військової служби на підставі ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.05.2024 року.

Прокурор не заперечував розглядати справу за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 , підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, таким що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та таким в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В ході перевірки ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані повністю.

Колегією суддів встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000416 від 28.03.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.03.2024 приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, прийшов до поштомату № 26930 відділення АДРЕСА_3 та отримав у поштоматі відправлену йому посилку.

Після чого ОСОБА_7 , будучи впевненим, що у посилці знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина обіг якого заборонено, реалізуючи свій злочинний намір та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року №60/95?ВР, не маючи законного дозволу, діючи умисно, почав зберігати вказаний пакунок при собі.

Надалі, через незначний проміжок часу, ОСОБА_7 , перебуваючи біля вказаного відділення «Нової пошти», був зупинений працівниками Управління боротьби з наркозлочинністю ГУНП в Дніпропетровській області яким повідомив, що має при собі заборонену речовину. За даним фактом було викликано слідчо-оперативну групу відділення поліції №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

В подальшому у той же день, в період часу з 17 години 11 хвилин до 17 години 55 хвилин в ході проведення огляду місця події слідчим слідчого відділу відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_12 в присутності двох понятих, ОСОБА_7 добровільно надав поліетиленовий пакунок «Нової пошти» з наклеєним на ньому номером НОМЕР_1 в якому виявлені два полімерні вакуумні пакети з кристалічною речовиною.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/104-24/15171-НЗПРАП від 16.04.2024 надана на експертизу речовина кристалічного походження масою: 49,4024 г., 49,7092 г., вилучена 27.03.2024 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 неподалік буд.45 по вул. Лісового в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено- PVP (1- феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1он). Маса PVP (1- феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1он) становить 41,3547г., 41,7856 г.

Таким чином, надана на експертизу речовина кристалічного походження, яка міститися в двох вакуумних пакетах, вилучена у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1- феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1он). Маса PVP (1- феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1он) становить 41,3547г., 41,7856 г., що у відповідності з наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», відноситься до особливо великих розмірів та є достатнім для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Умисні дії ОСОБА_7 виразились у незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчинено протягом року після засудження за цією статтею, в особливо великих розмірах.

23.04.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив та виходив з того, що матеріали кримінального провадження, на які посилались прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Також при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, та сама по собі тяжкість інкримінованих правопорушень не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ Летельє проти Франції.

Слідчим суддею взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, проживає з матір`ю, має на утриманні малолітнього сина, а тому для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважав, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для попередження ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, передбачені п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею не знайшли свого підтвердження.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.

При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.

На даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відповідно, до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

На думку колегії суддів, з урахуванням віку та стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , особи останнього, який має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, характер вчинення кримінального правопорушення, отже обраний слідчим суддею підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде порушувати його права, передбачені ст. 43 Конституції України. Також доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують.

При цьому також приймається до уваги, що на даний час обвинувальний акт скеровано до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та кримінальне провадження №0000416 відносно ОСОБА_7 зупинено до звільнення обвинуваченого з військової служби на підставі ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.05.2024 року.

У відповідності до п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз.

Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 194, 196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької східної окружної прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4