Справа № 296/1678/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Корець Корецького району Рівненської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

24.02.2024 слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження, відомості про яке 11.05.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000246 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року №2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року №254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року №3057-IX, Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року №3275-IX, Указом від 6 листопада 2023 року №734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року №3429-IX, та Указом від 13 лютого 2024 року №49/2024, затвердженим Законом України від 13 лютого 2024 року №3564-IX) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року до 13 травня 2024 року.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 (зі змінами, внесеними Постановою від 8 жовтня 2022 року №1146 та Постановою від 20 січня 2023 року №43), на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року №260, зі змінами внесеними Наказом від 1 квітня 2022 року №98 та Наказом від 1 серпня 2022 року №212, до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належить винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану.

На період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Згідно Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року №260, зі змінами внесеними Наказом від 25 січня 2023 року №44, відповідно до Розділу XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується у розмірі 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно; у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою; у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії; на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника; з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів; з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Досудовим розслідуванням встановлено, що організованою ОСОБА_6 групою, до складу якої увійшли як співвиконавці ОСОБА_7 та невстановлена особа із числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , як пособники ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , у період з листопада 2022 року по квітень 2023 року, вчинено ряд кримінальних правопорушень пов`язаних з умисному використанням службового становища з метою отримання неправомірної вигоди, а саме нецільове використання частини бюджетних коштів у вигляді додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану в розмірі 100 000 гривень, шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей

У порушення вказаних вище вимог законодавства України, ОСОБА_5 військовослужбовець, сержант, артист першої категорії оркестру військової частини НОМЕР_1 , відповідно до єдиного, відомого всім учасникам організованої групи плану злочинної діяльності виконував роль пособника, здійснюючи наступні функції: дотримувався конспіративних заходів під час підготовки та вчинення злочину, перебуваючи постійно у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , установлених ОСОБА_6 та доведених до нього ОСОБА_7 ; надав згоду на включення останнього до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) про вибуття військовослужбовців для виконання бойових завдань оперативно-тактичного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; про прибуття до складу та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в смузі відповідальності оперативно-тактичного угруповання «Соледар»; про безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в смузі відповідальності оперативно-тактичного угруповання «Соледар» та вибуття зі складу сил та засобів в пункт постійної дислокації; про прибуття до пункту постійної дислокації; надав згоду на включення останнього до наказів про виплати додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ; надав згоду на включення останнього до рапортів про зняття з котлового забезпечення військовослужбовців із числа військового оркестру військової частини НОМЕР_1 , які убувають в зону виконання бойових дій; рапортів про виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень військовослужбовцям із числа військового оркестру військової частини НОМЕР_1 ; відомостей обліку особового складу оркестру військової частини НОМЕР_1 для виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану; надав згоду на включення останнього до рапортів про включення до складу сил та засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з метою виконання бойових завдань в оперативно-тактичному угрупуванні «Соледар»; рапортів про виключення зі складу сил та засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з метою виконання бойових завдань в оперативно-тактичному угрупуванні «Соледар»; отримував на свій банківський рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», додаткові винагороди у розмірі 100 000 гривень, підставі наказів про виплати із внесеними неправдивими відомостями; отримував додаткові винагороди у розмірі 100 000 гривень у відділеннях та банкоматах АТ КБ «ПриватБанк» в якості готівки; передавав отримані додаткові винагороди у розмірі 100 000 гривень у відділеннях та банкоматах АТ КБ «ПриватБанк» в якості готівки ОСОБА_7 .

Отже, відповідно до єдиного, відомого всім учасникам організованої групи плану злочинної діяльності ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам Збройних Сил України, шляхом надання доступу до свого банківського рахунку, відкритого в АТ КБ «Приватбанк» та усунувши перешкоди з отримання неправомірної вигоди сприяв умисному зловживанню службовим становищем, з метою отримання неправомірної вигоди для інших фізичних осіб, а саме нецільове використання частини бюджетних коштів у вигляді додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, у загальній сумі 574 190 гривень, шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у пособництві у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам Збройних Сил України, вчиненому організованою групою, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, 24.02.2024 у відповідності до вимог ст.ст.276-278 УКПК України повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

Метою застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий зазначає необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Орган досудового розслідування зазначає, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскількисанкція ч 2 ст.364 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.Санкція ч.1 ст.366 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Таким чином, найтяжчий злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким та містять санкцію позбавлення волі на тривалий період часу з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Існує ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування встановлена відсутність оригіналів низки документів у військовій частині НОМЕР_1 , які підтверджують відрядження ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 до зони ведення бойових дій. ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника оркестру військового диригента військової частини НОМЕР_1 спільно з ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити оригінали документів, які б підтверджували відрядження вказаних військовослужбовців у період з листопада 2022 року по квітень 2023 року до зони ведення бойових дій з метою приховування своєї злочинної діяльності.

Також орган досудового розслідування зазначає, що існує ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що військовослужбовці (також підозрювані) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 проходять військову службу в одній військовій частині НОМЕР_1 з ОСОБА_5 , тому останній може вплинути на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з метою приховування своєї злочинної діяльності.

Крім того, існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчинених злочинів може вчиняти спроби затягування (ухилення) від участі у слідчих та процесуальних діях, ознайомлення у порядку ст.290 КПК України, отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Ризики вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчинених злочинів може вчинити нові кримінальні правопорушення, такі як внесення недостовірних відомостей в офіційні документи, з метою приховування та спотворення відомостей про відрядження вказаних військовослужбовців до зони ведення бойових дій.

Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам перешкоджати досудовому розслідуванню.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, для їх запобігання, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків слідчий просить клопотання задовольнити.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 24.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

Відповідно до п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ч.ч.1, 2, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, що підтверджується, зокрема, протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 14.08.2023 року; протоколом обшуку від 21.11.2023 року у військовій частині НОМЕР_1 ; протоколом огляду речей та документів від 12.01.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.01.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 02.02.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.02.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.02.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.02.2024 року; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.02.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.02.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.02.2024 року.

Крім того, прокурор у судовому засіданні вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, тому підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання; може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; може знищити, сховати чи спотворити речові докази та документи, які мають істотне значення для досудового розслідування, отже прокурором у судовому засіданні доведено, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, підозрюваний ОСОБА_5 є раніше несудимою особою, має зареєстроване у встановленому порядку місце проживання, одружений, має на утриманні доньку 14 років, тобто має міцні соціальні зв`язки, тому слідчий суддя приходить до висновку, що належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, оскільки органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено даних, які би свідчили, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання його під вартою, тому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає та наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання у визначений період доби, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, наявні достатні правові підстави для покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.3, 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби з 22.00 год по 06.00 год наступного дня строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки:

1. Не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, за виключенням часу перебування в укритті на випадок оголошення повітряної тривоги чи іншого загрозливого для життя стану.

2. Не відлучатись за межі м.Звягель Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3. Прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.

4. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

5. Утримуватись від спілкування з підозрюваним ОСОБА_6 .

Строк дії ухвали до 26.04.2024 року.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1