Справа № 183/5388/24
№ 1-кп/183/1546/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000642 від 25.05.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Губиниха, Новомосковського р-ну, Дніпропетровської обл., громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 № 608 о/с від 04 вересня 2023 року старший лейтенант поліції ОСОБА_7 перебуває на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Новомосковського районного відділу поліції (далі інспектор ВСРР Новомосковського РВП).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та посадової інструкції інспектор ВРПП Новомосковського РВП має наступні повноваження:

- забезпечує виконання функцій з реалізації державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і порядку, захисту прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, надання поліцейських послуг на території обслуговування відділу поліції;

- здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

- уживає заходів з метою виявлення кримінальних та адміністративних правопорушень та у разі виявлення припиняє їх;

- здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або подій, превентивну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, співпрацю поліції та громади («Community policing»);

- забезпечує (у максимально можливий короткий термін) прибуття ГРПП на місце події та проведення в повному обсязі невідкладних першочергових дій щодо документування вчиненого правопорушення;

- у випадках, визначених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» поліцейський являється працівником правоохоронного органу та згідно пункту 1 примітки до ст. 364 КК України, являється службовою особою.

Так, 24 травня 2024 року о 08 годині 00 хвилин інспектор ВРПП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та інспектор ВРПП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , згідно графіку несення служби відділу реагування патрульної поліції Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській, заступили на чергування з часом несення служби з 08 години 00 хвилин 24 травня 2024 року по 08 годину 00 хвилин 25 травня 2024 року у м. Новомосковськ, Дніпропетровської області.

24 травня 2024 року, о 22 годині 15 хвилин, під час несення служби, патрульним екіпажем працівників відділу реагування патрульної поліції Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на службовому автомобілі марки Skoda спеціальний номер 2791, поблизу буд. АДРЕСА_2 , було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ» 21053, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок порушення водієм правил дорожнього руху. Після зупинки транспортного засобу, в ході спілкування водій повідомив працівникам поліції власні дані, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце мешкання: АДРЕСА_1 , після чого надав для огляду документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та військовий квиток, при цьому посвідчення водія у останнього виявлено не було, що передбачає складення відносно вищевказаної особи протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Крім того, в ході спілкування з ОСОБА_5 , інспектором ВРПП Новомосковського РВП ГУНП Дніпропетровській області ОСОБА_7 , виявлено у останнього ознаки наркотичного сп`яніння, проте від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, хоча був попереджений про складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП України щодо нього, внаслідок вказаних дій.

Після чого, ОСОБА_7 почав складати протокол про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно гр. ОСОБА_5 . В цей час, усвідомлюючи той факт, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі, або не пред`явила електронне посвідчення водія, тягне за собою настання адміністративної відповідальності, у ОСОБА_5 виник прямий умисел на надання неправомірної вигоди патрульним поліцейським, а саме поліцейському відділу реагування патрульної поліції Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , з метою вирішення питання про не складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Реалізуючи свій прямий умисел на надання неправомірної вигоди патрульним поліцейським, ОСОБА_5 24 травня 2024 року, приблизно о 22 годині 35 хвилин, перебуваючи на ділянці місцевості, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, бажаючи у подальшому уникнути адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, виказуючи вимогу невчинення дій щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, запропонував працівнику відділу реагування патрульної поліції Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 5000 гривень, на що був повідомлений останнім про можливість притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само і за надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду будь - якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Після вказаної пропозиції надання неправомірної вигоди, інспектор Новомосковського ВРПП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 повідомив чергову частину Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області та викликав слідчо-оперативну групу з метою фіксації дій ОСОБА_5 ..

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

При цьому, під час судового провадження між прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_4 , з іншого боку 28 травня 2024 р. укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої сторони добровільно погодилися на формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 369 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження та узгодили призначення покарання обвинуваченому, за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

В зазначеній угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості з обвинуваченим.

В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України за вище викладених обставин, просив суд затвердити укладену ним угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що він повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Захисник в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів .

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку (ч. 5 ст. 469 КПК України).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним.

Крім того, обвинуваченому зрозумілі наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також характер обвинувачення, в якому він визнав себе винуватим і вид покарання.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку лікарів психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, приймаючи до уваги особу винного, суд вважає правомірним узгодження сторонами угоди покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Отже, зміст укладеної сторонами угоди про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України та вимогам кримінального кодексу України (щодо призначення покарання), не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін, або інших осіб, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 28 травня 2024 року про визнання винуватості, укладену у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000642 від 25.05.2024 р. між прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_4 , з іншого боку,.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речовий доказ: DVD-диск «Media DVD-R 4.7 Gb 120 min» з відеозаписом з боді-камери інспектора ГРПП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1