Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/796/24

Номер провадження: 1-кс/511/182/24

01.03.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 -

адвоката ОСОБА_5 (відеоконферанційно ) ,

представника користувача майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого відділення №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000141 від 23.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК Українипро накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що 23.02.2023 до чергової частини відділення поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення від працівників прикордонної служби про те, що в ході проведення заходів щодо протидії незаконному переправленню осіб через державний кордон України на блок посту НОМЕР_1 в с. Новопетрівка Роздільнянського району Одеської було зупинено автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 в якому знаходилося троє невстановлених чоловіків, один з яких намагався незаконно переправити двох осіб через державний кордон України на територію Республіки Молдова (Придністров`я).

За даним фактом 23.02.2024 відділенням №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області розпочато кримінальне провадження №0000141 за ч. 2 ст. 332 КК України.

23.02.2024 під час проведення огляду місця події, а саме на блок посту по вул. Центральній, с. Новопетрівка Роздільнянського району Одеської області, було виявлено та вилучено: автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_6 , але згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 належить ОСОБА_10 , мобільний телефон марки «IPHONE 13 PRO» (IMEI-1: НОМЕР_5 , IMEI-2: НОМЕР_6 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» ( НОМЕР_7 ) б/в, який належить та яким користується ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки «IPHONE 11 PRO MAX», (IMEI-1: НОМЕР_8 , IMEI-2: НОМЕР_9 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ПрАТ «Київстар ( НОМЕР_10 ) б/в, який належить та яким користується ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , мобільний телефон марки «Moto g (60)», (IMEI-1: НОМЕР_11 , IMEI-2: НОМЕР_12 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора ТОВ «Лайфселл», ( НОМЕР_13 ) б/в, який належить та яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_3 на яких збереглися сліди кримінального правопорушення.

За результатом огляду вказані речі було вилучено, оскільки вони мають значення речового доказу.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчийвідділення №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 надіслав на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Представник користувачів майна ОСОБА_11 та ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та просив в його задоволені відмовити. Зазначив, що мобільні телефони були добровільно надані працівникам поліції для огляду і були перевірені на місці. Ніяких порушень знайдено не було .

Представник користувача майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання , та просив не накладати арешт на автомобіль та телефони. Зазначив, що слідчий в клопотанні вказує , що накладення арешту необхідно для проведення експертиз, але не вказано саме які експертизи плануються проводити.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000141 від 23.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України .

Частина перша статті 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до постанови слідчого відділення №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 23 лютого 2024 року, вищевказане майно визнано речовим доказом.

Положення статті 98 КПК України регламентують, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно пункту першого частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також, слідчий суддя при розгляді клопотання врахував: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна.

Відносно розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

На підставі встановлених обставин, а також не зважаючи на те, що вилучене під час досудового розслідування майно має значення речового доказу та є підстави вважати, що в подальшому може бути використане, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що вказане клопотання не є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. Телефони оглянуті ( інформація знаходиться у оператора ) , автомобіль оглянутий і належить іншій особі. Підозра не пред.явлена.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відділення №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000141 від 23.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відмовити. Вилучене майно повернути власникам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1