30.04.2024
Справа № 642/1435/24
Провадження №1-кп/642/358/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213, що надійшов з Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова, відносно ОСОБА_5 , 1982 року народження, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2024 року до Ленінського районного суду м. Харкова в порядку ст. 291 КПК України з Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України.

В судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки строк дії попередньої ухвали суду про продовження обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає і завершити розгляд даного кримінального провадження до спливу терміну дії ухвали суду не вдається за можливе.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є не тяжким злочином, та що на даний час наявні ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 погодилися з клопотанням прокурора .

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора .

Заслухавши думку сторін кримінального провадження , перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Під час судового провадження вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК (частина 3 статті 315, частина 2 статті 331 КК).

Суд зобовязаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд зобовязаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що (1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, (2) обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою (частини 3-5 статті 199 КПК).

В ході досудового розслідування ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20.03.2024 року відносно ОСОБА_5 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 18.05.2024 року з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому вимірі становить 60560 гривень.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він одружений, неповнолітніх дітей не має, не працює, не має джерела доходу, раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні даного злочину, вчиненому через незначний час після звільнення з місць позбавлення волі за попереднім вироком суду.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до категорії не тяжкого.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За таких обставин суд вважає, що на даний час є наявними ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може переховуватись від суду, може незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, міцних соціальних звязків не має.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому , його вік та стан здоровя, відомості про особу останнього, суд приходить до висновку, що зазначені судом ризики не зменшились та не відпали, застосування більш мяких запобіжних заходів відносно обвинуваченого на даний час є неможливим, у звязку з чим відносно нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобовязаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обовязків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обовязків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У суду відсутні відомості які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На думку суду, є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого , а обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни обраного запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`який, а тому наявна необхідність у збереженні обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовживши строк дії даного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 314-316, 331, 372, 376 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні- прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ « Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 27.06.2024 року.

Встановити суму застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому вимірі становить 60560 гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у звязку з внесенням застави він буде вважатися такою особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити, поклавши на нього обов`язки прибувати за викликом до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду.

Строк дії ухвали суду- до 27.06.2024 р.

Копію ухвали направити до ДУ « Харківський слідчий ізолятор»

Ухвала може бути оскаржена стороною захисту безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя - ОСОБА_7