Справа №:755/3013/24
Провадження №: 1-кс/755/720/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 від 13.04.2023 року про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим звернувся до суду із клопотанням, у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 від 13.04.2023 року за підозрою громадянина України ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-? КК України про арешт майна.

Клопотанням обґрунтоване тим, що Головне управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086, у ході якого встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України Автономної Республіки Крим, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, взяв участь у проведенні окупаційною владою РФ незаконних виборів на вказаній території, а також був обраним до незаконних органів влади за наступних обставин.

Так, 11.01.2023 незаконно створеною «Территориальной избирательной комиссией города Алушты Республики Крым», розташованою за адресою: пл. Радянська, буд. 1 у м. Алушта Автономної Республіки Крим, прийнято рішення №78/418-2 щодо проведення додаткових виборів депутатів т.зв. «представительного органа муниципального образования городского округа Алушта Республики Крым - Алуштинского городского совета Республики Крым второго созыва по одномандатному избирательному округу №2».

У цей же час, громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Алушта - тимчасово окупованої території України Автономна Республіка Крим, подав свою кандидатуру до незаконно створеного виборчого об`єднання «Алуштинского местного отделения Крымского регионального отделения Всероссийской политической партии «ЕДИНАЯ РОССИЯ» в якості кандидата на вибори. У зв`язку з чим, 30.01.2023 зазначеним виборчим об`єднанням останнього висунуто кандидатом від вказаної партії по «Алуштинскому городскому одномандатному избирательному округу №2».

У подальшому, рішенням «Территориальной избирательной комиссии города Алушты Республики Крым» № 84/459-2 від 22.02.2023 громадянина України ОСОБА_4 зареєстровано «кандидатом в депутаты второго созыва по Алуштинскому городскому одномандатному избирательному округу № 2» для участі у вказаних виборах.

За результатами виборів 02.04.2023 громадянина України ОСОБА_4 обрано депутатом «Алуштинского городского совета Республики Крым второго созыва по одномандатному избирательному округу № 2».

Крім цього, 21.07.2023 громадян України ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: пл. Радянська, буд. 1 у м. Алушта Автономної Республіки Крим, як депутат «Алуштинского городского совета Республики Крым», в результатів добровільно наданої ним згоди був обраний та призначений на посаду «председателя комиссии по вопросам развития санаторно-курортного комплекса, туризма, здравоохранения, образования, культуры, молодежной политики, спорта, занятости и социальной защиты населения» у цьому незаконному органі влади.

Враховуючи зазначенні обставини, 26.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-? КК України.

На виконання вимог ст.135 КПК України, 26.01.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про його виклик на 31.01.2024, 01.02.2024, 02.02.2024 опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № 19 (7679) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У свою чергу, санкція ч.5 ст.111-? КК України, за якою обґрунтовано підозрюється громадянин України ОСОБА_4 , передбачає можливість конфіскації майна, як виду покарання.

Згідно інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , на праві приватної спільної часткової власності перебуває об`єкт нерухомості 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою виникнення права власності: договір купівлі-продажу, ВЕР №084429, ВЕР №084430/р 2-1245, від 25.06.2007, виданий Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою.

Також указано, що з метою запобігання можливості відчуження цього майна та недопущення виведення його з-під арешту, необхідно накласти арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо його відчуження.

Слідчий у судове засідання не з`явився, клопотав про задоволення клопотання у його відсутність.

Відповідно до ст.172 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, про необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна, оскільки є необхідність забезпечення арешту майна, так як існують ризики відчуження майна до прийняття судом рішення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно норми ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Крім того, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ч.1 ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом із тим, ч.2 ст.64-? КПК України передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Частиною 10 ст.170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-1/2 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНКОПП НОМЕР_1 , шляхом заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (у тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії стосовно квартири - відчуження майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя