ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1552/24 Справа № 225/7179/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

09 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 25 березня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, обвинуваченому, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 ,строком до 22 травня 2024 року включно, із визначенням застави розміром 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 25 березня 2024 року, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, обвинуваченому, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 ,строком до 22 травня 2024 року включно, із визначенням застави розміром 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання до 6 років позбавлення волі, а також, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На зазначену ухвалу суду захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 25 березня 2024 року скасувати та ухвалити нову, якою змінити йому запобіжний захід з тримання під варто на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_5 та прокурор повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи або про бажання приймати участь у справі, не надходило. Прокурор ОСОБА_7 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 394 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Згідно вимог ст. 12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Таким чином, законність та обґрунтованість обмеження права на свободу та особисту недоторканність має бути перевірена судом у найкоротший строк.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labita v.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Як встановлено з наданих судом першої інстанції матеріалів, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 обраний під час судового провадження в суді першої інстанції строком до 22 травня 2024 року включно, із визначенням застави розміром 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання до 6 років позбавлення волі. Судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачений може переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що суд І інстанції дійшов до правильного висновку, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого ним кримінального правопорушення, строк покарання який йому загрожує в разі визнання винуватим, а також обвинувачений ОСОБА_6 не працевлаштований, тобто відсутнє законне джерело доходів, раніше неодноразово судимий, злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 вчинений в період іспитового строку покарання, призначеного вироком суду, під час розгляду даного кримінального провадження двічі перебував у розшуку, а тому, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі може переховуватися від суду.

Також колегія суддів звертає увагу, що обвинувачений залишив місце свого тимчасового мешкання, про зміну місця мешкання нікому не повідомив, отже ухилявся від суду. Він раніше судимий, не має засобів до існування та міцних соціальних зв`язків, що не перешкоджає останньому залишити своє місце тимчасового проживання та переховуватися від суду за межами м. Запоріжжя.

Колегія суддів зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків.

Можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги 183 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованого злочину свідчать про вагомість заявлених ризиків, яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а тому доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосування йому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, не є слушними.

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні, всі доводи апеляційної скарги захисника були предметом розгляду в суді І інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 25 березня 2024 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: