справа № 732/1252/23
провадження № 1-кп/732/10/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі : головуючого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2023 за № 0000156 по обвинуваченню за ч.5 ст. 407 КК України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, є батьком двох малолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , 2017 року народження та сина ОСОБА_5 , 2017 року народження-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України почав діяти воєнний стан.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.01.2023 № 2-РС ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця третього відділення другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час проходження військової служби військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

У свою чергу, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації стрілець третього відділення другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 солдат ОСОБА_3 09.02.2023 у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та без поважних причин не з`явився вчасно на службу до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

09.05.2023 військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації стрілець третього відділення другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 солдат ОСОБА_3 самостійно прибув до П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, та заявив про себе.

Так, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації стрілець третього відділення другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 солдат ОСОБА_3 внаслідок нез`явлення вчасно на службу без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язків військової служби з 09.02.2023 по 09.05.2023 включно не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та проходження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а перебував за місцем свого проживання в м. Чернігові, де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У своїх показаннях суду розповів, що 08.02.2023 командир відпустив його додому до м. Чернігів і що він пообіцяв повернутися 09.02.2023, однак не повернувся. Покликається на проблеми особистого характеру. Підтвердив, що протягом трьох днів йому телефонував командир на мобільний телефон, близько 10-ти пропущених викликів він нарахував, однак на дзвінки не відповідав. Далі йому повідомили, що його справу передали до органів ДБР, до яких він з`явився 09.05.2023. Будь-яких підтверджуючих документів поважності причин нез`явлення вчасно на службу ОСОБА_3 слідчим державного бюро розслідувань та суду не надав. У вчиненому щиро кається, має намір повернутися на службу та виконувати обов`язки військової служби, просив не позбавляти його волі, а надати можливість виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану, вірно кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує: характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжкого злочину; особу винного: його вік, сімейний стан, стан здоров`я, відсутність попередніх судимостей; відсутність обставин, які обтяжують відповідальність обвинуваченого.

Підтвердились у судовому засіданні такі пом`якшуючі покарання обставина як щире каяття, з`явлення із зізнанням, осуд обвинуваченим своєї поведінки та готовність нести відповідальність за вчинене. Обставин, які б обтяжували покарання винного, не виявлено.

При призначенні покарання суд керується редакціями статей 69,75 КК України, що діяли на час вчинення інкримінованого діяння, та враховує положення Закону № 2839-1X від 13 грудня 2022 року „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці. Імперативні положення ч.1 ст.69 КК України в редакції, що діяла на час вчинення обвинуваченим інкримінованого діяння, не дозволяють суду у разі засудження за ст.407 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. Правила ч.1 ст.75 КК України в редакції, що діяла на час вчинення обвинуваченим інкримінованого діяння, не дозволяють суду прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням у разі засудження особи за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України.

З урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування покарання в межах санкції ч.5 ст. 407 КК України у мінімальному розмірі 5 років позбавлення волі.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового провадження обвинуваченому не обирався, підстави для застосування запобіжного заходу у провадженні до набрання вироком суду законної сили стороною обвинувачення не обгрунтовувались

На підставі викладеного, керуючись ст. 370-371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання на виконання вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1