Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/515/24
Номер проведження 1-кп/508/45/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у селищі Миколаївка Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290 від 08.05.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Василівки Миколаївського району Одеської області, з середньою освітою (9 класів), неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, суд

установив:

ОСОБА_4 03.05.2024 року близько 16-00 годині (більш точної дати та часу встановити не вдалося) на плавнях, розташованих за межами с.Василівки Березівського району Одеської області, коли пас корів, придбав шляхом знайдення патрони в кількості 35 шт., що знаходились в магазині, а саме тридцять патронів, які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї військовими проміжними патронами калібру 5.45 х 39 мм, призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї 5.45 мм автоматів Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У, АК74Н, АКС74Н), 5.45 мм ручних кулеметів РПК-74, їх модифікацій та інших відповідного калібру, придатні для стрільби та виготовлені промисловим способом, які умисно, усвідомлюючи, що носіння, зберігання, придбання бойових припасів заборонене без передбаченого законом дозволу, незаконно переніс до місця мешкання та у подальшому зберігав в будинку АДРЕСА_1 .

07.05.2024 року вранці близько 09-00 годині (більш точного часу встановити не вдалося) ОСОБА_4 взяв магазин заряджений патронами в кількості 30 шт. та носив їх при собі до моменту виявлення та вилучення о 11-00 годині працівниками Березівського РВП ГУНП в Одеській області, на об`їзній дорозі в селищі Миколаївка Березівського району Одеської області.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, - носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

07.06.2024 року між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, зобов`язується співпрацювати з органами досудового розслідування при виявленні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень, про що повідомляти правоохоронні органи. Прокурор та обвинувачений узгодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням положень ст.75, ч.1 ст.76 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник також підтвердила добровільність угоди та просила її затвердити.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, вивчивши матеріали обвинувального акту та угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоду міри покарання, виходячи з наступного.

Згідно із п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду.

За положеннями ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості може бути укладена, в тому числі, щодо тяжких злочинів (ч.4 ст.469 КК України).

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угод про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторони угоди встановлено, що він уклав угоду про визнання винуватості добровільно, тобто його укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, раніше не судимий в силу ст.89 КК України. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

За таких обставин, зважаючи на те, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжні заходи по даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого не обиралися.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373, 374, 468, 469, 474, 475, 615 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.06.2024 року між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000290 від 08.05.2024 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 1 514, 56 грн. (тисячу п`ятсот чотирнадцять гривень п`ятдесят шість копійок).

Речові докази предмет зовні схожий на магазин до автомата Калашникова та предмети зовні схожі на патрони до автомата Калашникова в кількості 30 штук, калібру 5.45 мм., які поміщено до сейф-пакету SUD2008972, - відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 186-р «Про передачу майна для потреб Збройних Сил» від 26.02.2022 року, передати на потреби Збройних Сил України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_7