Справа № 461/4122/24
Провадження № 1-кс/461/3081/24
УХВАЛА

18.05.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про про застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту відносно підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, українки, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000516 від 13.05.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотання, яке мотивоване тим, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалась, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років обмежено, а також будучи розлученою та інвалідом ІІІ групи, знаючи, що згідно абзацу 3 п. 2-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право особи, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю і супроводжують таких дружину (чоловіка) для виїзду за межі України, за наявності документів (їх нотаріально засвідчених копій), що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність, вирішила підшукати чоловіка для організації його виїзду через державний кордон України за грошову винагороду.

В першій половині травня 2024 року, більш точної дати не встановлено, до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_7 з приводу з`ясування її можливості допомогти у перетині державного кордону України на законних підставах. Під час телефонної розмови та листування у мобільному додатку «Viber» із ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи із прямим умислом, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 повідомила останньому про можливість посприяти йому у незаконному перетині державного кордону України шляхом укладення між ними фіктивного шлюбу, тобто без дійсних подальших шлюбних відносин з відповідними правами та обов`язками, які випливають із спільних відносин подружжя, та виключно для надання йому права безперешкодного перетину державного кордону України, а також подальшого супроводження її як особи з інвалідністю через державний кордон України ОСОБА_7 в статусі її чоловіка, за грошову винагороду в сумі 5 000 доларів США.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 16.05.2024 з 12:20 до 13:56 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в ході особистої зустрічі, надала поради та вказівки ОСОБА_7 щодо його поведінки під час перетину державного кордону, зокрема для надання видимості справжності їх фіктивного шлюбу та необхідності супроводу в Республіку Польща.

17.05.2024 близько 10:00 год, перебуваючи в Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції що за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 подала заяву про одруження із ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_7 отримав свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.05.2024, яке надає йому право на перетин державного кордону України при супроводженні дружини з інвалідністю.

Після цього, 17.05.2024 о 11:58 год, ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел на одержання від ОСОБА_7 всієї суми заздалегідь обумовлених грошових коштів, перебуваючи в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_4 , одержала від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 17.05.2024 становить 197152,5 грн, за організацію його незаконного переправлення особи через державний кордон України, після чого протиправна діяльність ОСОБА_5 , з незалежних від неї причин була припинена правоохоронними органами.

Слідчий зазначив, що станом на день розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні просили клопотання задовольнити.

Підозрювана в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала. Захисник підозрюваної в судовому засіданні просив застосувати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки остання вину визнає, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Дослідивши матеріали поданого клопотання, врахувавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000516 від 13.05.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

17.05.2024 року ОСОБА_5 , в порядку ст.208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

17.05.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, а також сприянні в незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- рапортом про виявлення злочину від 13.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 13.05.2024;

- протоколом додаткового допиту ОСОБА_7 від 17.05.2024;

- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом огляду, ідентифікації, копіювання, та вручення грошових коштів від 17.05.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, могла вчинити інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

-ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду. Про наявність вказаного ризику свідчить те, що у разі визнання винною, підозрюваній ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене нею діяння, може спонукати останню перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон, тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання;

ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Крім того, слідчий суддя враховує, що - вік та стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_5 дозволяє застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням обґрунтованості підозри, існування передбачених процесуальним законом ризиків та суспільної небезпеки вчиненого, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту за місцем її фактичного проживання та покладення на підозрювану процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, - задоволити повністю.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, терміном на два місяці, тобто до 17 липня 2024 року включно, з покладенням на неї наступних обов`язків:

- не залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22 год. до 6 год. наступного дня;

- прибувати до слідчого числа групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, прокурорів групи прокурорів та суду за викликом;

- не відлучатися з Київської області, без дозволу слідчого з числа групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, прокурорів групи прокурорів або суду;

- повідомляти слідчого з числа групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, прокурорів групи прокурорів або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_7 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрювану, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконання покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_5 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Повний текст ухвали проголошено 22 травня 2024 року о 16 год. 50 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1