Справа №635/2036/20
Провадження №1-кп/635/30/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

секретар судових засідань - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000393 від 04.03.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 05.07.1994 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ст.ст. 17 - 81 ч.ч. 3, 4, 140 ч. 2, 42, 44 КК України (в редакції закону від 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 25.03.1998 вироком Київського районного суду м. Харкова за ст.ст. 140 ч. 2, 43 КК України (в редакції закону від 1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 26.08.2009 вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ст.ст. 27 ч. 5 - 185 ч. 3, 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання із встановленням іспитового строку - 3 роки;

- 19.06.2012 вироком Київського районного суду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 2, 15 ч. 3 - 185 ч. 3, 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

- 04.12.2019 року вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 27.02.2020 близько 12:00 год. ОСОБА_3 , знаходячись в пункті прокату електроінструменту, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, шляхом обману, використовуючи підроблений ним офіційний документ - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до якого ним була вклеєна його фотокартка, ввівши в оману потерпілого ОСОБА_6 , надав останньому вказаний паспорт для оформлення договору оренди будівельного інструменту (обладнання) № 44/К від 27.02.2020 щодо оренди генератора марки «GLOBAL UA», модель SH6700, вітродуйки марки «STIHL», модель BR-380, та виброплити марки «LANCIN», модель 196 СС, загальна вартість якого становить 8005 грн. 40 коп. Після чого, підписавши договір оренди вказаного будівельного інструменту, ОСОБА_3 заволодів вказаним майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 8005 грн. 40 коп.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном або придбання права на майно, шляхом обману або зловживання довірою, вчинене повторно.

Крім того, не пізніше 27.02.2020, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у невстановленому місці, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою використання офіційного документа - паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Київським МВ РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 23 вересня 2004 року, підробив вказаний офіційний документ шляхом переклеювання до нього своєї фотокартки замість фотокартки власника документа.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 358 КК України як підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Крім того, 27.02.2020, близько 12:00, ОСОБА_3 , знаходячись в пункті прокату електроінструменту, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою заволодіння будівельним інструментом шляхом обману, а саме генератором марки «GLOBAL UA», модель SH6700, вітродуйкою марки «STIHL», модель BR-380 та виброплитою марки «LANCIN», модель 196 СС, при оформленні договору оренди будівельного інструменту (обладнання) № 44/К від 27.02.2020 використав заздалегідь підроблений ним офіційний документ - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Київським МВ РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 23 вересня 2004 року, до якого ОСОБА_3 вклеїв свою фотокартку, надавши його потерпілому ОСОБА_6 як документ, що посвідчує його особу.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, підтвердивши факти вчинених ним кримінальних правопорушень в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство. Пояснив, що дійсно він вклеїв свою фотокартку в паспорт на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знайшов на вулиці, а потім використав цей паспорт 27.02.2020 року для того, щоб в пункті прокату отримати будівельний інструмент, який він отримав і потім продав. Докази його вини, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю і не оспорює, в своїх діях щиро розкаявся, свої дії засуджує і готовий понести покарання.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинення ним злочинів, добровільності та істинності його позиції.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 , свою винуватість у вчинених діяннях визнав повністю і суду дав показання, що вчинив кримінальні правопорушення саме при викладених вище обставинах, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих матеріалів на нього, які є в матеріалах кримінального провадження, та доказів з процесуальних питань.

При цьому суд роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, доведена повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий за умисні корисливі злочини, одружений, не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставиною, яка пом`якшує покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України: за ч.2 ст.190 КК України -є нетяжким злочином, за ч.1 та ч.4 ст.358 КК України -кримінальними проступками, конкретні обставини справи, а також те, що викрадене майно повернуто власнику.

За таких обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 190 КК України, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України. При цьому остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ч.1 ст.71 КК України, враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення у період іспитового строку.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілим у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати по проведенню судової технічної експертизи документів №10/7/102 СЕ-20 від 16.03.2020 в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп. відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання:

-за ч.2 ст.190 КК України - у виді 1 (одного) року 2 місяців обмеження волі,

-за ч.1 ст.358 КК України - у виді 1 року обмеження волі,

-за ч.4 ст.358 КК України - у виді 1 року 1 місяця обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 2 місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного цим вироком покарання невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.12.2019 року у виді 2 місяців обмеження волі, визначивши остаточно ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців обмеження волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази:

- генератор марки «GLOBAL UA», модель SH6700, вітродуйку марки «STIHL», модель BR-380, виброплиту марки «LANCIN», модель 196СС, які були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити у власності ОСОБА_6 ;

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , після набрання вироком законної сили залишити у матеріалах кримінального провадження №0000393 від 11.02.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової технічної експертизи документів №10/7/102 СЕ-20 від 16.03.2020 в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1