Справа № 199/1542/24
ВИРОК

іменем України

05.03.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000122 від 27.01.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше судимого:

- 02.05.2023 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень; 04.09.2023 знятий з обліку у зв`язку зі сплатою штрафу 27.07.2023,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження з угодою про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим від 27.02.2024

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності при наступних обставинах.

Так, 26.01.2024 приблизно о 08:40 годині ОСОБА_3 разом із малознайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_6 проходив по АДРЕСА_1 , де звернув увагу на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , і у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше сховище, в умовах воєнного стану, а саме майна, яке знаходилось на вищевказаному подвір`ї домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше сховище, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 26.01.2024 приблизно о 08:45 годині, скориставшись відсутністю власника домоволодіння АДРЕСА_2 , підійшов до вхідної хвіртки, смикнув правою рукою за її ручку, відкрив хвіртку і пройшов на територію вказаного подвір`я, таким чином проникнув до іншого сховища, та, перебуваючи на території подвір`я, зайшов за будівлю домоволодіння, де виявив сталеву ванну, кольору кави, розміром 70х150 см, яку визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше сховище, в умовах воєнного стану, 26.01.2024 приблизно о 08:50 годині, ОСОБА_3 впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до сталевої ванни, кольору кави, розміром 70х150 см, та намагався винести її за територію подвір`я, однак самостійно довести свій злочинний умисел до кінця не зміг.

Доводячи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше сховище, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 звернувся по допомогу до малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_6 , якого запевнив, що має всі законні підстави на користування вищевказаної сталевої ванни, після чого, ввівши в оману останнього, разом із ним виніс сталеву ванну з території подвір`я за паркан, який огороджує територію домоволодіння АДРЕСА_2 , тим самим таємно викрав вказане майно, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 349,67 гривень.

27.02.2024 була укладена угода про визнання винуватості між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до даної угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правильності кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору, вирішено питання про долю речових доказів та питання щодо стягнення витрат на проведення судових експертиз.

Разом із вказаною угодою надійшла заява від потерпілої ОСОБА_7 про надання згоди на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Розглядаючи в порядку п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, вислухавши позицію учасників підготовчого судового провадження, які наполягали на затвердженні судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він не оспорює фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, викрадену ванну повернуто потерпілій, цілком розуміє характер його обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, тяжкість кримінального правопорушення. ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

При цьому, відповідно до абз. 5 частини 4 та абз. 2 частини 8 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні, переконався, що укладання сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкції інкримінованої статті. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін.

Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено. Угода відповідає вимогам закону і є всі правові підстави для затвердження цієї угоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 та правильної кваліфікації його умисних дій за ч. 4 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище, в умовах воєнного стану.

Вивчивши зміст угоди, обвинувального акту з додатками, заслухавши думки сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_3 узгодженого покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та його звільнення на підставі ст. 75 КК України, з покладанням на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових дактилоскопічних експертиз в сумі 6058,24 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривні 24 (двадцять чотири) копійки та стягнути на користь судового експерта ОСОБА_8 витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи, в сумі 200,00 (двісті) гривень.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відповідно до ст. 96-1 КК України відсутні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду від 27.02.2024 про визнання винуватості між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладену за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000122 від 27.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.02.2024 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судових дактилоскопічних експертиз в сумі 6058,24 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривні 24 (двадцять чотири) копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_8 витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи, в сумі 200,00 (двісті) гривень.

Речові докази (постанови слідчого від 29.01.2024, 20.02.2024, 27.02.2024):

- металеву ванну кольору кави повернути власнику ОСОБА_7 ;

- сліди пальців рук знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська, з урахуванням обмежень прав прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку в апеляційному порядку згідно з положеннями ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1