Справа № 215/3894/24
ВИРОК
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого:
-17.05.2023 Тернівський районним судом м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,
у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_7 ,
Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме: 29 травня 2024 року, приблизно о 15:30 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив неподалік будинку АДРЕСА_2 , де на лавці навпроти першого під`їзду вищевказаного будинку побачив раніше знайому ОСОБА_7 , до якої він підійшов поспілкуватися.
Таким чином, знаходячись біля лавки навпроти першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , в ході розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виникла словесна перепалка з приводу відмови останньої поділитись цигарками.
В цей час та місці, у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник прямий умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 , знаходячись біля лавки навпроти першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизився до потерпілої ОСОБА_7 та, розташовуючись обличчям до обличчя останньої, лівою рукою вхопив за пасмо волосся ОСОБА_7 , а кулаком правої руки з розмаху наніс один удар в область правого ока потерпілої, від чого остання не втрималася на ногах та впала на лівий бік.
В результаті протиправних дій ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, який згідно з висновком судово-медичного експерту №968 від 03.06.2024, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6).
Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковані як кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, в присутності захисника, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Обвинуваченому роз`яснені обмеження на апеляційне оскарження вироку. Потерпіла ОСОБА_7 надала згоду щодо розгляду обвинувального акту за її відсутності та згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, суд вважає необхідним розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та обмежується зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, із ухваленням вироку.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , а його дії вірно кваліфікованими за ч.1 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за допомогою до лікаря-нарколога та до лікаря-психіатра не звертався, розлучений, має на утриманні малолітнього сина, не працює, не є особою з інвалідністю, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою необхідною для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді громадських робіт.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз за даним кримінальним провадженням відсутні.
Речові докази за даним кримінальним провадженням відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374,375,376, 381-382, 394 КПК України суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя