Справа №212/2701/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000290 від 25.02.2024 та угоду про визнання винуватості стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, українки, має середню неповну освіту, не заміжня, малолітніх дітей на утриманні не маюча, не працююча, інвалідності не має, фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судима, останній раз 10.05.2022 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75, ч. 1 ст. 76 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. 02.06.2023 закінчення іспитового строку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження прокурор північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, у період якого ОСОБА_3 вчинила умисний корисливий злочин проти власності, повторно, в умовах воєнного стану на території Покровського району м. Кривого Рогу за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 24.02.2024 о 16:05 годині зайшла до супермаркету «Варус-20» ТОВ «Омега», розташованого за адресою: вул. Мусоргського, буд.17 в Покровському районі міста Кривого Рогу, де в цей час перебувала ОСОБА_6 , поруч з якою побачила на підлозі мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 10»блакитного кольору, та у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, шляхом вільного доступу, вчиненого в умовах воєнного стану.

Цього ж дня, в період часу з 16 годин 00 хвилин по 16 годин 15 хвилинОСОБА_3 ,перебуваючи в приміщенні вищевказаного супермаркету, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, повторно, діючи з корисливих мотивів, впевнившись у відсутності свідків і очевидців та в тому, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадення взяла з підлоги належне ОСОБА_6 майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 10»блакитного кольору,вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №817 від 29.02.2024 року складає 4550 гривень, та поклала його у свою сумку через плече та пішла у напрямку виходу з супермаркету.

Після чого, ОСОБА_3 , разом з викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 4550 гривень.

Суд вважає, що злочинні діяння обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 11 березня 2024 року у кримінальному провадженні за № 0000290 від 25.02.2024

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про визнання винуватості обвинувачена за участю захисника та прокурор у кримінальному провадженні у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, згідно до якої ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 та 76 КК України звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України є злочином тяжким.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Укладена між прокурором та обвинуваченою угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено: на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; не одружена; утриманців не має; раніше не одноразово судима; інвалідом не являється; офіційно не працевлаштована; за місцем мешкання характеризується задовільно.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 підлягає затвердженню.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст.ст.124-126 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 369, 474, 475 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 11 березня 2024 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 /один/ рік.

На підставі вимог ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 до вступу вироку у закону силу залишити без зміни - домашній арешт.

Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 10» блакитного кольору, залишити у власника за належністю;

DVD-R диск з відео файлами з камери зовнішнього відеоспостереження, розташованих в приміщенні магазину ТОВ «Омега» «Варус-20» в Покровському районі м. Кривого вул.. Мусоргського, 17 залишити в матеріалах даного кримінального провадження;

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_7