Провадження № 1-кс/947/5925/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 розглянувши у відкритомусудовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001112, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту в частині заборони користування автомобілем марки Mazda CX-5, 2014 року випуску, у кузові сірого кольору VIN (№ шасі, рами): НОМЕР_1 , з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2024 року в рамках кримінального провадження № 0001112, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, в якому адвокат ОСОБА_4 просить скасувати арешт на вказаний автомобіль в частині заборони користування транспортним засобом.

В обґрунтування вимог клопотання адвокат ОСОБА_4 зазначає про те, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеса від 27.03.2024 у справі № 947/10146/24, провадження № 1-кс/947/4213/24 клопотання слідчого СВ Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001112 від 09.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України, було задоволено. Накладено арешт шляхом заборони розпорядження володіння та користування, зокрема, на транспортний засіб автомобіль марки Мazdа СХ-5, 2014 р.в., у кузові сірого кольору VIN ( № шасі, рами): НОМЕР_4 , з д.н.з.. НОМЕР_5 . Клопотання слідчого про арешт майна розглянуто слідчим суддею в порядку частини 2 статті 172 КПК України без повідомлення власника майна ОСОБА_5 або його уповноваженого представника, за таких обставин, власник майна або його уповноважений представник не був і не міг бути присутнім при розгляді питання про арешт, що підтверджується і змістом Ухвали слідчого судді, і журналом судового засідання, оригінали яких наявні в матеріалах судової справи. З мотивувальної частини ухвали слідчого судді вбачається, що підставами накладення арешту на, зокрема, автомобіль, є забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Інших цілей арешту майна ухвала слідчого судді на містить. На думку представника власника майна, арешт автомобіля в частині заборони користування накладено необґрунтовано. Автомобіль належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_7 , оскільки був набутий у 22.11.2014 року, за час шлюбу, який був укладений між ними 12.07.2009 року. У ОСОБА_5 та його дружини на вихованні перебувають двоє малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заборона користування автомобілем призводить до істотного порушення прав та свобод сім`ї ОСОБА_5 , оскільки автомобіль є єдиним транспортним засобом в родині. Накладення арешту на автомобіль шляхом заборони користування, істотно ускладнює реалізацію ОСОБА_5 та ОСОБА_7 конституційного обов`язку піклуватись про своїх непрацездатних батьків, оскільки їх батьки проживають окремо від них: мати та батько ОСОБА_5 проживають у АДРЕСА_1 ; мати ОСОБА_7 проживає у АДРЕСА_2 . Окремої уваги потребує те, що батько ОСОБА_5 . ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є інвалідом 3 групи, та потребує постійного догляду. В умовах фактичної відсутності у користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Автомобіля виникає серйозна проблема з доставкою необхідних медикаментів, продуктів харчування та забезпечення інших потреб непрацездатних батьків. Отже, накладення арешту на Автомобіль в частині заборони користування, є значною перешкодою для виконання конституційного обов`язку піклуватись про непрацездатних батьків, і може потребувати додаткових заходів для забезпечення їхнього добробуту та безпеки в умовах воєнного стану. Також, ОСОБА_5 в силу своїх службових обов`язків має необхідність відбувати у робочі відрядження задля забезпечення здійснення господарської діяльності ТОВ «Прайм Логістик Груп», директором якого є останній, а саме, для забезпечення виконання зобов`язань перед контрагентами з надання транспортно-експедиторського обслуговування (документи, на підтвердження вказаних обставин додаються). Накладення арешту на автомобіль шляхом заборони користування, істотно порушує право ОСОБА_5 на працю та фактично позбавляє його можливості заробляти собі на життя працею, оскільки неможливість користування автомобілем унеможливлює здійснення ОСОБА_5 покладених на нього службових обов`язків, що також призводить до суттєвого погіршення рівня життя його сім`ї. Все вищенаведене окремо та у своїй сукупності свідчить про те, що правові підстави для подальшого арешту шляхом заборони користування автомобілем марки Мazdа СХ-5, 2014 р.в., у кузові сірого кольору VIN (№ шасі, рами): НОМЕР_4 , з д.н.з.. НОМЕР_5 , відсутні, так як застосований захід забезпечення не відповідає засадам розумності і співмірності обмеження права власності.

У судовому засіданні прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання з огляду на те, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження ще триває.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 просив розглянути клопотання про скасування арешту майна в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі «Easycon», у зв`язку із територіальною віддаленістю місця здійснення адвокатської діяльності від Київського районного суду м. Одеси.

На підставі чого, слідчим суддею було постановлено ухвалу про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за участю адвоката ОСОБА_4 , за допомогою власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «EasyCon».

Однак, адвокат ОСОБА_4 08.05.2024 року та 21.05.2024 року на зв`язок не вийшов та не приєднався до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «EasyCon».

Слідчим суддею було попереджено представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , що ризики технічної неможливості участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно тимчасовим вилученням майна.

Діючий Кримінальний процесуальний кодекс України не містить вказівки слідчому судді на те, яким чином необхідно діяти в разі неявки в судове засідання з розгляду клопотання про скасування арешту майна особи, яка подала таке клопотання.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

П. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, виходячи з аналізу загальних засад кримінального процесуального законодавства можна зробити висновок про те, що неявка без поважної причини особи, яка подала клопотання, свідчить про фактичне не підтримання заявленого клопотання та не доведення викладених у клопотанні обставин, що в свою чергу має оцінюватись як підстава для відмови у задоволенні такого клопотання без розгляду його по суті.

Враховуючи те, що адвокат ОСОБА_4 , який подав на розгляд слідчому судді клопотання про скасування арешту майна, не забезпечив свою участь у судовому засіданні з розгляду клопотання, тим самим не підтримав клопотання про скасування арешту майна у судовому засіданні з належним його обґрунтуванням, з урахуванням принципу диспозитивності, передбаченого ст. 26 КПК України, а також враховуючи стислі строки розгляду клопотання, визначені КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання без його розгляду по суті.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити адвокату ОСОБА_4 , що відмова у задоволенні клопотання без його розгляду по суті не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст. ст. 9, 26, 107, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001112, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України відмовити.

Роз`яснити адвокату ОСОБА_4 , що відмова у задоволенні клопотання без його розгляду по суті не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1