ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1959/24 Справа № 192/732/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 відбуває покарання виді 5 років позбавлення волі в тому числі за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року, який ухвалено на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України.

Згідно з характеристикою ОСОБА_7 в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 10 листопада 2020 року. За період перебування в УВП №4 м. Дніпро порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав.

В Солонянській виправній колонії №21 знаходиться з 29 квітня 2021 року, працевлаштований на виробництві установи в режимній бригаді. Допустив одне порушення режиму утримання, 20 березня 2024 року зберігав планшетний пристрій на робочому місці за що було накладено стягнення у виді догани, має одне заохочення у виді подяки за підсумками кварталу 2023 року. За час відбування покарання характеризується задовільно. З іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. ОСОБА_7 не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, в реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участі в роботі самодіяльних організацій установи. ОСОБА_7 не підтримує зв`язки з рідними.

25 березня 2022 року комісією Солонянської ВК №21 відмовлено засудженому у зміні умов тримання, на підставі ст. ст. 100, 101 КВК України.

02 червня 2023 року комісією Солонянської ВК №21 відмовлено засудженому у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

29 березня 2024 року комісією Солонянської ВК №21 відмовлено засудженому у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.

Засуджений ОСОБА_7 на профілактичному обліку не перебуває, позову не має. Має одне заохочення у вигляді подяки за підсумками роботи за 2-й квартал 2023 року застосоване до нього 20 липня 2023 року, та одне не погашене стягнення у вигляді догани, застосоване 20 березня 2024 року, працює та до праці ставиться задовільно.

Аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання до якого засуджений ОСОБА_7 , суд врахував, що він має одне заохочення, яке застосоване до нього в 2023 році, та одне не погашене стягнення, врахував що засуджений не бере участь в організації виховних заходів, в роботі самодіяльних організацій установи, в реалізації програми диференційованого виховного впливу, не підтримує зв`язки з рідними та дійшов висновку про передчасність застосування до засудженого положень ст. 81 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Засуджений в апеляційній скарзі просить ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року - скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до засудженого ст. 81 КК України, звільнивши його умовно-достроково від відбування покарання, мотивуючи такі вимоги тим, що за час відбування покарання сумлінною поведінкою повністю довів своє виправлення, вимог адміністрації установи не порушує, працевлаштований та працює на підприємстві виправної установи.

Позиції учасників судового провадження.

Як було встановлено колегією суддів, 30 травня 2024 року ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області засуджений ОСОБА_7 був звільнений умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом. До зали судового засідання засуджений не з`явився, жодних клопотань щодо розгляду справи від ОСОБА_8 не надходило, у зв`язку із чим судом апеляційної інстанції було поставлено на обговорення питання щодо можливості апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали за відсутності засудженого.

Прокурор проти розгляду справи за відсутності засудженого не заперечував, апеляційну скаргу ОСОБА_7 просив залишити без задоволення.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Як вбачається із матеріалів особової справи, ОСОБА_7 відбуває покарання виді 5 років позбавлення волі в тому числі за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року, який ухвалено на підставі ч.1, ч. 4 ст.70 КК України.

Згідно з характеристикою ОСОБА_7 в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 10 листопада 2020 року. За період перебування в УВП №4 м. Дніпро порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав. В Солонянській виправній колонії №21 знаходиться з 29 квітня 2021 року, працевлаштований на виробництві установи в режимній бригаді. Допустив одне порушення режиму утримання, 20 березня 2024 року зберігав планшетний пристрій на робочому місці за що було накладено стягнення у виді догани, має одне заохочення у виді подяки за підсумками кварталу 2023 року. За час відбування покарання характеризується задовільно. З іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. ОСОБА_7 не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, в реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участі в роботі самодіяльних організацій установи. ОСОБА_7 не підтримує зв`язки з рідними.

25 березня 2022 року комісією Солонянської ВК №21 відмовлено засудженому у зміні умов тримання, на підставі ст. ст. 100, 101 КВК України.

02 червня 2023 року комісією Солонянської ВК №21 відмовлено засудженому у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

29 березня 2024 року комісією Солонянської ВК №21 відмовлено засудженому у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.

Засуджений ОСОБА_7 на профілактичному обліку не перебуває, позову не має.

Має одне заохочення у вигляді подяки за підсумками роботи за 2-й квартал 2023 року застосоване до нього 20 липня 2023 року, та одне не погашене стягнення у вигляді догани, застосоване 20 березня 2024 року, працює та до праці ставиться задовільно.

Проаналізувавши поведінку засудженого за весь період відбування покарання до якого засуджений ОСОБА_7 , колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо передчасності застосування вимог ст. 81 КК України відносно засудженого обґрунтованими та відповідними матеріалам особової справи.

Застосоване до ОСОБА_7 в 2023 році заохочення не має системного характеру, а враховуючи також наявність непогашеного стягнення застосованого напередодні вирішення питання щодо наявності підстав для звернення до суду з поданням про його умовно-дострокове звільнення та обставини порушення умов тримання - зберігання планшетного пристрою на робочому місці, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави вважати, що поведінка ОСОБА_7 та ставлення до праці є сумлінними відсутні.

В свою чергу, формальність підстав для застосування положень ст. 81 КК України у зв`язку з відбуттям відповідного строку покарання не може бути єдиною підставою для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що умовно-дострокове звільнення є недоцільним, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого колегія суддів вважає за необхідне відмовити.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4