КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2172/2024 Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року у кримінальному провадженні №00048836 від 14.06.2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року

ОСОБА_7 , (ОСОБА_72 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Регенсбург, Федеративної Республіки Німеччини, громадянина Німеччини, без реєстрації та визначеного місця проживання на території України, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115; ч. 2 ст. 194 КК України, та призначено покарання: за ч.1 ст.115 КК України - у виді позбавлення волі строком на 13 років; за ч. 2 ст.194 КК України - у виді позбавлення волі строком на 8 років.

У відповідності до ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань визначено ОСОБА_7 ( ОСОБА_12 ) остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років.

Строк відбування покарання рахувати з моменту проголошення вироку тобто з 14 серпня 2023 року.

Зараховано у строк покарання ОСОБА_7 ( ОСОБА_12 ) попереднє ув`язнення у період з 23.06.2020 по 15.12.2020 та з 11.05.2021 по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_7 ( ОСОБА_12 ) до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою залишенобез змін.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ) на користь потерпілої ОСОБА_9 на відшкодування матеріальної шкоди 508 374 (п`ятсот одинадцять тисяч триста сімдесят чотири) грн. 00 коп., на відшкодування моральноїшкоди 500 000 (п`ятсот тисяч) грн., на відшкодування витрат на правову допомогу 3000 (три тисячі) грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 задоволено.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 )на користь потерпілої ОСОБА_14 на відшкодування матеріальної шкоди 420 774 (чотириста двадцять тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 96 коп., на відшкодування моральноїшкоди у розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн., на відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 5750 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) грн.

Судом визнано доведеним, що 14 червня 2020 року, не пізніше 17 год. 08 хв., у ОСОБА_7 , який знаходився в одній із кімнат приміщення квартири АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт з ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_15 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті, з мотиву особистих неприязних стосунків, наблизився до ОСОБА_15 , яка в цей час перебувала в положенні сидячи на дивані, розташованому в вітальні приміщення квартири АДРЕСА_1 , та користуючись перевагою у фізичній силі, обома руками обхопив шию потерпілої та почав її здавлювати до моменту настання бажаного для нього суспільно небезпечного наслідку у вигляді смерті ОСОБА_15 , яка настала від механічної асфіксії внаслідок стиснення шиї.

З метою переконатись, що настав злочинний наслідок у вигляді смерті ОСОБА_15 , ОСОБА_7 наніс не менше одного удару тупим невстановленим предметом в область волосистої частини голови ОСОБА_15 , внаслідок чого утворилась забійна рана після настання смерті.

В подальшому ОСОБА_7 вирішив вжити заходів, направлених на знищення всіх фізичних та біологічних доказів вчинення ним умисного вбивства, шляхом підпалу приміщення квартири та трупу потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , перемістив труп ОСОБА_15 з дивану, розташованому в вітальній приміщення квартири АДРЕСА_1 , на ліжко в житловій кімнаті №1 та умисно, здійснив підпал запальничкою горючих матеріалів, а саме постільної білизни та горючого оздоблення матрацу в нижньому лівому куті ліжка.

Таким чином, ОСОБА_7 , вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людини, тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, 14.06.2020, не пізніше 17 год. 08 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у ОСОБА_7 , який знаходився в одній із кімнат приміщення квартири АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт з ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_15 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті, з мотиву особистих неприязних стосунків, наблизився до ОСОБА_15 , яка в цей час перебувала в положенні сидячи на дивані, розташованому в вітальні квартири АДРЕСА_1 та користуючись перевагою у фізичній силі, обома руками обхопив шию потерпілої та почав її здавлювати до моменту настання бажаного для нього суспільно небезпечного наслідку у вигляді смерті ОСОБА_15 , яка настала від механічної асфіксії внаслідок стиснення шиї.

З метою переконатись, що настав злочинний наслідок у вигляді смерті ОСОБА_15 , ОСОБА_7 наніс не менше одного удару тупим невстановленим предметом в область волосистої частини голови ОСОБА_15 , внаслідок чого утворилась забійна рана після настання смерті.

В подальшому ОСОБА_7 вирішив вжити заходів направлених на знищення всіх фізичних та біологічних доказів вчинення ним умисного вбивства шляхом підпалу приміщення квартири та трупу потерпілої

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою приховання вчинення особливо тяжкого злочину та знищенню доказів своїх протиправних дій, перемістив труп ОСОБА_15 з дивану, розташованому в вітальній приміщення квартири АДРЕСА_1 , на ліжко в житловій кімнаті №1 та умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та усвідомлюючи, що їх наслідком стане пошкодження чужого майна, а саме приміщення квартири АДРЕСА_1 , здійснив підпал запальничкою горючих матеріалів, а саме постільної білизни та горючого оздоблення матрацу в нижньому лівому куті ліжка.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , а саме підпалу ліжка, що розташоване в приміщенні житлової кімнати №1 квартири АДРЕСА_1 , в якій він тимчасово проживав з ОСОБА_15 , та яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завдано матеріального збитку на суму 212 019 (двісті дванадцять тисяч дев`ятнадцять) грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло шкоду у великих розмірах, тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, наводить доводи щодо передчасності висновку місцевого суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оскільки підґрунтям вироку є недопустимі докази, отримані з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На переконання захисника, судом першої інстанції допущено такі істотні порушення КПК, що є беззаперечними підставами для скасування вироку, зокрема розглянув незаконний склад суду, оскільки сторона захисту до початку судового розгляду обвинувального акту заявляла клопотання про колегіальний розгляд у складі трьох суддів, однак таке клопотання безпідставно відхилено судом першої інстанції. Крім того, відводи судді ОСОБА_1 заявлялися стороною захисту неодноразово через її дії як головуючого судді, які не тільки викликали обгрунтовані сумініви у її неупередженості, а й через її дії як судді, які явно виходили за межі дотримання правил суддівської етики.

Також апелянт стверджує, що суд неодноразово безпідставно відмовляв у задоволенні ряду заявлених стороною захисту клопотань. Зокрема ОСОБА_7 просив надати йому час для підготовки у наданні показань по суті звинувачень, а також просив надати можливість проведення конфіденційного побачення з захисником ОСОБА_8 , який на той час знаходився за межами міста Києва, проте суддя Голуб відмовила обвинуваченому у цьому.Також захисник та обвинувачений просили надати час для підготовки до дебатів та ознайомлення з матеріалами судової справи захисником ОСОБА_16 в повному обсязі, однак у задоволенні цих клопотань також відмовлено.

Крім того, на переконання апелянта, судом першої інстанції не перевірено версію сторони захисту про причетність до інкримінованих ОСОБА_7 злочинів інших осіб. Також при призначенні покарання судом не враховано стан здоров?я обвинуваченого ОСОБА_7 , який фактично є інвалідом, наявність рішення Європейського суду з прав людини щодо нього та призначено максимальне покарання обвинуваченому.

Апелянт наполягає, що всі ці обставини дають підстави вважати, що оскаржуваний вирок ухвалено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які є безумовними підставами для скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Потерпіла ОСОБА_14 подала заяву про проведення судового засідання без його участі.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, прокурора та потерпілу, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115; ч. 2 ст. 194 КК України,за обставин, встановлених судом, є правильним, обґрунтованим.

З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людини; за ч. 2 ст. 194 КК України - як умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло шкоду у великих розмірах.

На переконання суду апеляційної інстанції висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 за вказаним обвинуваченням є обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги захисника не спростовують висновки, покладені в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115; ч. 2 ст. 194 КК України.

Суд першої інстанції дослідив зібрані у кримінальному провадженні докази, зокрема показання потерпілих, свідків, письмові докази у справі, висновки експертів, дав їм належну оцінку як кожному окремо так і у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку, що вони узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які могли би поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.

На підтвердження встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції як на докази послався на показання потерпілих та свідків:

Потерпіла ОСОБА_9 - мати ОСОБА_15 - дала показання про те, що з обвинуваченим особисто знайома не була, бачила лише фотографії. ОСОБА_17 познайомилась з ОСОБА_7 на сайті знайомств, спілкувалась з ним протягом півтора року шляхом листування, неодноразово зустрічалися. Зі слів ОСОБА_15 ОСОБА_7 у минулому мав алкозалежність. Востаннє вона переписувалася зі своєю донькою 13.06.2020, ОСОБА_17 перебувала з ОСОБА_7 14.06.2020 ОСОБА_17 на дзвінки не відповідала. 15.06.2020 син скинув їй відео, на якому ОСОБА_7 на балконі квартири,де пожежа, перешкоджає рятувальникам загасити полум`я та дістати його з квартири, а в подальшому вистрибнув з балкону на асфальт;

Потерпіла ОСОБА_14 - власниці квартири АДРЕСА_1 , де відбувалися події,- про те, що станом на 14.06.2020 квартира здавалась в оренду через компанію «КиївАпартменс»;

свідка ОСОБА_18 , який підтвердив, що він за довіреністю розпоряджається квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_14 14.06.2023 йому зателефонувала сусідка та повідомила, що в його квартирі пожежа та з балкону квартири випригнула людина. Приїхавши на місце події, побачив пожежників та поліцейських, які повідомили, що на час подій квартиру знімав німець, а в квартирі згоріла людина; в квартирі побачив, труп, при цьому найбільше обгоріла спальна кімната;

свідки ОСОБА_19 - пожежник таОСОБА_20 - начальник відділенння пожежної частини, дали аналогічні за змістом показання про те, що 14.06.2020 за викликом про пожежу на АДРЕСА_3 , прибули за місцем події. З квартири йшов дим, а на балконі сидів чоловік, який усіляко перешкоджав пожежній бригаді працювати та гасити пожежу: чоловік, який перебував на балконі, відкидував драбину, по якій намагалися піднятися пожежники та кидався склом в працівників пожежної служби та поліції, не реагував на крики пожежників, які просили не стрибати з балкону спочатку українською мовою, а потім англійською. У подальшому було прийнято рішення відволікти чоловіка струмом води, однак, він стрибнув з іншого вікна балкону; на місце події прибула бригада ШМД та забрала його. До квартири першим потрапив начальник караулу, який, у зв`язку з отриманням травми, вийшов з квартири для надання йому медичної допомоги. ОСОБА_20 замінив начальника караулу вже на позиції і під час гасіння пожежі у квартирі перебував разом з пожежником ОСОБА_19 , який подавав рукав на балконі. Після того, як загасили пожежу і розвіявся пар, вонипобачили труп жінки у кімнаті. Вхідні двері в квартиру були зачинені, через них в квартиру зайти було не можливо. Лише у подальшому друге відділення відкривало двері шяхом зрізу, після чого зайшла поліція.

Показання свідків щодо фактичних обставин події після їх прибуття на місце, як під час досудового розслідування так і в суді першої інстанції є незмінними, послідовними, узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджуються доказами, зокрема:

даними рапорту Інспектора роти АДРЕСА_4 (з обслуговування правого берегу) ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.06.2020, згідно з якими, 14.06.2020 в ході здійснення патрулювання Шевченківського району м. Києва екіпажу Рубін 1017 у складі лейтенанта поліції ОСОБА_21 та рядового поліції ОСОБА_22 , о 17 год. 10 хв. отримано виклик від Київ-55 -«Пожежа» за адресою АДРЕСА_5 . В ході відпрацювання вказаного виклику, прибувши за вказною адресою, було виявлено задимлення на 2 поверсі будівлі, де на балконі знаходився чоловік із скривавленими руками та без одягу. На місці працювала бригада ДПРЧ ст. Трембачов, однак чоловік на балконі усіляко намагався зашкодити роботі ДПРЧ рятувальників, перешкоджавпоставити драбину та кидав скло на працівників ДПРЧ та поліцейських. Коли рятувальники спрямували потік води у вікно, дана особа стрибнула з підвіконня на землю та втратила свідомість;

даними рапорту о/у СКП ВП №4 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві від 14.06.2020, згідно з якими, 14.06.2020 о 17 год. 08 хв. під час чергування в СОГ № 1, від о/ч ВП № 4 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві надійшла вказівка здійснити виїзд за адресою: АДРЕСА_5 , де за попередньою інформацією з вікна квартири на 3 поверсі йде дим, оголений чоловік стоїть на підвіконні та хоче стрибнути. Під час виїзду за вказаною адресою та відпрацювання даної інформації було виявлено громадянина Німеччини Счек ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час спроби співробітників ДСНС поставити драбину та допомогти даному чоловіку, відштовхував її, щоб ніхто не залазив до нього, під час чого даний чоловік підійшов до іншого вікна балкону та вистрибнув, надалі його забрала швидка медична допомога. У той же час, працівники ДСНС залізли по драбині до кв. № 74 та потушили вогонь, а в кімнаті виявили на згорілому ліжку обгорілий труп жінки та паспорт на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

даними протоколу огляду місця події від 14.06.2020 та фототаблиці до нього, згідно з якими, слідчий ВП №4 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві лейтенант поліції ОСОБА_24 у присутності понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , судово-медичного експерта ОСОБА_27 з використанням фотоапарату Sony, за участі Першого заступнка Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_28 та заступника - ОСОБА_29 у період часу з 18 год. 35 хв. по 19 год. 50 хв. 14.06.2020 на підставі добровільної згоди ОСОБА_18 , який є володільцем житла, оглянув спальну кімнату квартири АДРЕСА_1 , в ході якого на на обгорівшому каркасі ліжка, в положенні лежачи на спині виявлено труп жінки;

даними протоколу огляду місця події від 14.06.2020 та фототаблиці до нього, згідно з якими, слідчий ВП №4 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві лейтенант поліції ОСОБА_24 , у присутності понятих ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , спеціаліста ОСОБА_32 , з використанням фотоапарату Sony, у період часу з 20 год.05 хв. по 20 год. 35 хв. 14.06.2020, на підстві виклику по спецлінії «102», провів огляд ділянки місцевості, що знаходиться біля будинку АДРЕСА_6 та по ліву сторону - будинку 24-В. Оглядом встановлено, що по праву сторону біля будинку на асфальті знаходяться паркувальні бар`єри біля яких виявлено велику кількість розбитого скла;

даними протоколу огляду місця події від 14.06.2020, фототаблиці до нього та DVD-диском переглянутим у судовому засіданні, згідно з якими, слідчий ВП №4 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві лейтенант поліції ОСОБА_24 , у присутності понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , за участі спеціаліста ОСОБА_32 з використанням фотоапарату Sony у період часу з 20 год.40 хв. по 23 год. 56 хв., на підставі виклику лінії «102» провів огляд квартири АДРЕСА_1 ;

даними протоколу додаткового огляду місця події від 23.07.2020 та фототаблиці до нього, згідно з якими, слідча СВ Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_33 , у присутності понятих ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , за участі спеціаліста ОСОБА_36 представника ОСОБА_37 та володільця квартири ОСОБА_18 , з використанням фотоапарату Canon, у період часу з 12 год. 10 хв. по 13 год. 10 хв. 23.07.2020, здійснила огляд квартири АДРЕСА_1 ;

данимиі акту пожежі, згідно із якими, комісія у складі: головного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Шевченківського РУ ГУ ДСНС у м.Києві майора служби цивільного захисту ОСОБА_38 , ОСОБА_18 та заступника начальника СВ-4 ВП Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_39 , склали акт про те, що 14.06.2020 року о 17 год. 02 хв. на об`єкті житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , до гасіння пожежі залучено черговий караул 2 ДПРЧ, 2 ст. «Б» від АУ на ПГ, 3 особи ГДЗС, під керівництвом ОСОБА_40 Пожежу ліквідовано о 17 год. 39 хв. 14.06.2020. Пожежею пошкоджено меблі, далі до самого входу, вікно, двері житлової кімнати, стіни та стелю кварти 74, виявлено 1 загиблого - ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

данимипротоколуобшуку від 14.06.2020 та додатках до нього з флеш-карткою Kingston micro sd, дані на якій були переглянуті у судовому засіданні, згідно з якими, слідчим СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_41 14.06.2020 в період часу з 19 год. 50 хв. по 21 год. 06 хв., за участю спеціаліста ОСОБА_42 та у присутності понятих ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , проведено невідкладний обшук автомобіля марки BMW X1, д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився поруч з будинком АДРЕСА_3 ;

даними протоколу пред`явлення трупа до впізнання від 18.06.2020, згідно з якими, слідчий СВ Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_33 , у присутності понятих ОСОБА_45 та ОСОБА_46 , за участі свідка ОСОБА_47 , який оглянувши труп, вказав, що це труп його доньки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останню впізнано за зовнішнім виглядом, овалом та рисами обличчя, татуюванням у формі сердечка в області лівого плеча на передній поверхні;

даними протоколу огляду відеозапису від 16.06.2020 та фототаблиці до нього, згідно з яким 16.06.2020 у період часу з 18 год. 01 хв. по 19 год. 20 хв. слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_48 , провів огляд диску для лазерних систем зчитування DVD-R, об`ємом 4,7 GBнаданого на запит слідчого 14 червня 2020 року свідком ОСОБА_49 ;

даними відеозапису, які відповідають даним за своїм змістом, наведеним у протоколі огляду відеозапису від 16.06.2020;

даними протоколу пред`явлення особи до впізнання від 17.06.2020, згідно з якими, слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_33 , у присутності понятих ОСОБА_50 , ОСОБА_51 пред`явив свідку ОСОБА_52 для впізнання чотири фотознімки, серед яких він впізнав чоловіка, який 14.06.2020 приблизно о 17 год. 10 хв. здійснив стрибок з балкону коричневого кольору, за адресою: АДРЕСА_6 на фотознімку №1. Останнього впізнано за залисенням на голові, круглістю обличчя, формою носа та іншими за сукупністю рисами обличчя. Відповідно до довідки по протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 14.06.2020 на фотознімку № 1 зображено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

даними протоколу пред`явлення особи до впізнання від 18.06.2020, згідно з яким, слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_53 у присутності понятих ОСОБА_54 , ОСОБА_55 пред`явив свідку ОСОБА_56 для впізнання чотири фотознімки, та свідок ОСОБА_56 впізнала ОСОБА_7 , який 10.06.2020 перебував у квартирі АДРЕСА_1 , разом із дівчиною, якій на вигляд не більше 25 років, зріст приблизно 170 см, біляве волосся до плечей, середньої тілобудови, одягнута у світлу рубашку та шорти, а також з окулярами на обличчі, на фотознімку №4. Останнього впізнано за рисами обличчя (формами голови, носу, очей та підборіддя). Відповідно до довідки по протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 17.06.2020 на фотознімку № 4 зображено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

даними висновків експертів № 091-257-2020 від 16.09.2020; № 091-256-2020 від 16.09.2020; № 091-258-2020 від 16.09.2020; № 081-322-2020; № 081-321-2020 від 03.08.2020; № 091-250-2020 від 18.09.2020; № 091-251-2020 від 18.09.2020; № 091-252-2020 від 18.09.2020; № 091-253-2020 від 18.09.2020; № 091-254-2020 від 17.09.2020 згідно яких на об`єктах дослідження, вилучених з місця події, не виключається походження крові та слини від ОСОБА_15 та ОСОБА_7 ;

даними звіту про причину виникнення пожежі головного інспектора ВЗНС Шевченківського РУ ГУ ДСНС у м. Києві майора служби цивільного захисту ОСОБА_57 , який приєнано до матеріаілв кримінального провадження № 0004836 згідно рапоту ДОП відділу № 4 Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві ст. лейтенанта поліції ОСОБА_58 від 27.07.2020, згідно з якими, 14.06.2020 у квартирі АДРЕСА_7 , - є підпал, вчинений громадянином ОСОБА_59 ;

даними технічного висновку № 21 Дослідно-випробувальної лабораторії центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у м. Києві з фототаблицею і план-схемою до нього, направленого на адресу начальника Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві від 30.06.2020, складеного інженером відділу дослідження пожеж ОСОБА_60 , за погодженням начальником ОСОБА_61 , щодо встановленняпричини пожежі, що сталася 14 червня 2020 року у квартирі АДРЕСА_1 , від 16.06.2020, згідно з якими, ймовірною причиною пожежі, що сталася 14 червня 2020 року в квартирі АДРЕСА_1 , - є підпал, вчинений громадянином ОСОБА_62 ;

даними висновку експерта № 14-279 від 30.09.2020 та додатку до нього у вигляді ілюстративної таблиці, за результатами проведення судової пожежно-технічної експертизи, згідно з якими, осередок пожежі в квартирі АДРЕСА_1 знаходився у житловій кімнаті №1, на ліжку, в його нижньому лівому куті. Причиною виникнення пожежі є займання горючої рідини та (або) горючих матеріалів (постільна білизна, горюче оздоблення матрацу), в зоні осередку пожежі, внаслідок дії на неї (них) відкритого полум`я при горінні запальнички;

даними протоколу огляду інформаційно-пошукової системи «Безпечне місто», згідно з якими, начальник СВКП Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_63 провів моніторинг системи відео та фото фіксації «Безпечне місто», з метою встановлення маршруту автомобіля BMWX1, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому пересувались ОСОБА_15 та ОСОБА_64 . Згідно з яким, встановлено час та місце пересування вказаного автомобіля 10.06.2020 та 11.06.2020;

даними висновку експерта № 01-2410-2020 від 23.09.2020 за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_15 , 1992 року народження, згідно з якими, смерть ОСОБА_15 , 1992 р.н. настала від механічної асфіксії внаслідок стиснення шиї тупим предметом (можливо внаслідок удавлення руками). Механічна асфіксія внаслідок стиснення шиї тупим предметом виникла за декілька (до 5-7 хвилин) до настання смерті, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя) та знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті;

даними висновку експерта № 012-108-2410-2020 від 05.10.2020 за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_15 , 1992 року народження, згідно з якими, смерть ОСОБА_15 , 1992 р.н. настала від механічної асфіксії внаслідок стиснення шиї тупим предметом (можливо внаслідок удавлення руками); ознаки стиснення шкіри на шиї та крововиливи на щито-під`язиковій зв`язці з поширенням одного з них на праву бічну стінку глотки, які є проявом прижиттєвої локальної дії тупого предмету при стисканні ним шиї. Враховуючи ступінь прояву трупних явищ на момент проведення судово-медичного дослідженнятрупа ОСОБА_15 , 1992 р.н. в морзі, причину її смерті, а також умови та місце знаходження трупа, слід уважати, що давність настання її смерті становить біля 18-24 годин до моменту дослідження трупа в морзі;

даними заяви про вчинення кримінального правопорушення, внесення відомостей до ЄДРСР, залучення в якості потерпілого, притягення до кримінальної відповідальності адвоката ОСОБА_37 в інтересах ОСОБА_14 від 30.06.2020, згідно з якими, повідомлено про те, що внаслідок умисних протиправних дій іноземного громадянина (резидент Федеративної Республіка Німеччина) ОСОБА_65 , 1979 р.н. ОСОБА_14 заподіяно значну матеріальну шкоду, яка полягала у суттєвому пошкодженні 14.06.2020р. належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 , шляхом підпалу зазначеної квартири;

даними висновку судово-психіатричного експерта від 20.11.2020, згідно з якими, на теперишній час ОСОБА_7 , 1979 р.н. виявляє ознаки: Рекурентного депресивного розладу, поточний епізод легкого ступеню (згідно з МКХ-10: F33.0) і за своїм психічним станом на теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період кримінального правопорушення в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_66 , 1979 р.н. (на період 14 червня 2020 року) він не виявляв ознак будь-яких психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин. На період кримінального правопорушення в скоєнні якого підозрюється ІІІек ОСОБА_67 , 1979 р.н. (на період 14 червня 2020 року) він виявляв ознаки: Рекурентного депресивного розладу, стан ремісії (згідно з МКХ-10: F33.4) і за своїм психічним станом в той період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_68 застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. На теперішній час ІІІек ОСОБА_67 , 1979 р.н. не виявляє ознак будь-яких психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин. На теперішній час ОСОБА_68 не потребує протинаркоманічного та протиалкогольного лікування;

даними, що містяться у відповіді Комунального некомерційного підприємства «Центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф м.Києва»виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на запит слідчого з додатком копії картки виїзду швидкої медичної допомоги (форма № 110/о), що направлені слідчому Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_69 , згідно з якими, 14.06.2020 до невідомого чоловіка, приблизно 45 років, за адресою: АДРЕСА_5 , був здійснений один виїзд бригади екстренної (швидкої) медичної допомоги за №995; 14.06.2020 до ОСОБА_7 , 1979 р.н., за вказаною вище адресою виїздів бригад (швидкої) медичної допомоги не зареєстровано.

Наведеним доказам суд дав оцінку як кожному окремо, так і у їх сукупності та визнав їх належними та допустимими у розумінні ст. 94 КПК України.

Версію сторони захисту про причетність до інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень інших осіб суд ретельно перевірив і спростував дослідженими доказами, які у своїй сукупності свідчать про те, що на час прибуття на місце події спецслужб, окрім ОСОБА_7 на балконі та тіла загиблої ОСОБА_15 , в квартирі нікого не було, двері квартири були зачиненні і поліція потрапила в середину лише після того, як вхідні двері були зрізані. При цьому обвинувачений ОСОБА_7 усіляко перешкоджав роботі спецслужб. За результатами проведення ряду слідчих дій, слідів перебування у квартирі сторонніх осіб не виявлено.

Така версія сторони захисту виключається також з огляду на доведеність умислу ОСОБА_7 на вбивство ОСОБА_15 , про який свідчить характер тілесних ушкоджень у потерпілої, їх локалізація та спосіб спричинення, та у подальшому знищення слідів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, шляхом підпалу трупу потерпілої та приміщення квартири, де відбулися події.

Суд першої інстанції під час розгляду справи у повній мірі дотримався загальних принципів кримінального судочинства, у тому числі змагальності, рівності сторін, диспозитивності, а відтак незгода сторони захисту із прийнятими судом процесуальними рішеннями під час судового розгляду за результатами вирішення завлених захисниками клопотань не свідчить про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам.

Також є необґрунтованими є доводи сторони захисту про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у клопотанні про надання часу для підготовки до судових дебатів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право обвинуваченого мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту.

Водночас забезпечення такого права має узгоджуватися з дотриманням чіткого балансу з розумністю строків судового розгляду.

Крім того, під час забезпечення права мати достатній час та можливості для підготовки до захисту слід враховувати й низку умов, зокрема: характер справи, її складність, стадію, на якій знаходиться кримінальне провадження, класифікацію кримінального правопорушення, завантаженість захисників та інші.

Із системного аналізу параграфу 3 глави 28 КПК України (Процедура судового розгляду) слідує, що судові дебати - це обов`язкова частина стадії судового розгляду, в якій виступають його учасники з аналізом доказів, які були досліджені в судовому розгляді, та пропозиціями про вирішення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 363 КПК України після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд переходить до судових дебатів.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, протягом всього судового розгляду ОСОБА_7 надавалась кваліфікована правова допомога захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_70 , ОСОБА_16 , кримінальне провадження двоепізодне, при цьому, в суді першої інстанції розглядалось два роки, тобто ОСОБА_7 та його захисник мали достатньо часу і можливостей належним чином організувати свою лінію захисту й підготуватись до судових дебатів.

Крім цього, з матеріалів справи убачається, що захисник ОСОБА_8 в судові засідання, будучи завчасно повідомленим про час та місце судових засідань, за час судового розгляду, починаючи з 10.02.2021, 15 разів не з`явився у судові засідання та подавав клопотання про відкладення судових засідань, більшість з яких є неявками захисника без поважних причин, брав участь в режимі відеоконференції.

Про судові засідання, зокрема, 24.07.2023, 02.08.2023, 07.08.2023, 10.08.2023 захисник був повідомленим завчасно 16.06.2023, однак безпосередньо в судові засідання не прибув, , а 02.08.2023 взагалі судове засіданні не відбулося через його неявку; засідання відбувалися за участі захисників ОСОБА_70 , ОСОБА_16 .

При цьому, в судовому засіданні 24.07.2023 судом першої інстанції попереджено сторону захисту про необхідність підготовки для надання показань обвинуваченим згідно встановленого судом порядку дослідження доказів, крім того 07.08.2023 обвинуваченому також пропонувалося дати показання, на що він відмовився, у зв`язку із чим було відкладено судовий розгляд для підготовки обвинуваченого до надання показань на 10.08.2023.

Разом із тим, захисник ОСОБА_8 безпосередньо у судове засідання 10.08.2023 не прибув, брав участь в режимі відеоконференції, а безпосередньо в судовому засіданні приймав участь захисник ОСОБА_16 .

Варто зазначити, що статтею 322 КПК України передбачено безперервність судового розгляду, крім того, визначено вичерпний перелік випадків відкладення судового засідання, які не вважаються порушенням безперервності судового розгляду, проте, відкладення судового розгляду з метою підготовки учасників провадження до судових дебатів до них не відноситься.

Таким чином, суд, розглядаючи клопотання сторони захисту про надання часу для підготовки до виступу у судових дебатах, не був обмежений законом та необхідністю задоволення таких вимог сторони захисту і вирішував питання щодо доцільності відкладення або продовження судового засідання, виходячи з положень ст. 318 КПК України.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у провадженнях № 51-1782 км18, 51-54 км 22, 51-1824 км 19.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вжив усіх необхідних заходів для забезпечення реалізації права на виступ засудженого в судових дебатах, забезпечив рівні умови для реалізації сторонами процесуальних прав, дотримався принципу юридичної рівності, надав розумну можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище стосовно другої сторони та не порушив право ОСОБА_7 на захист.

Доводисторони захисту про упередженість та необ`єктивність судді ОСОБА_1 є голослівними і такими, що не можуть слугувати підставою для відводу головуючого судді.

У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основіКонституціїі законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Устатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовуватиКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У справі «Ветштан протии Швейцарії», рішення від 28.10.1998 вказано,що важливим питанням є довіра,яку суди повинні вселяти у громадськістьу демократичномусуспільстві.Судді зобов`язані викликати довірув учасників судового розгляду, а томубудь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, за наявності до того підстав, повинен заявляти самовідвід.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

В ухвалі від 01.07.2022 (справа № 369/2874/20) Верховний Суд вказав, що, оцінюючи наявністьпідстав для відводу за суб`єктивним критерієм, суд повинен встановити, чи існують будь-які підстави стверджувати, що суддя має та виявляє особисту упередженість під час розгляду справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм судом підлягає з`ясуванню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним у цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Вичерпний перелік підстав для відводу судді передбачений ст.75 КПК України.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваною, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21.09.2022 відмовлено у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_8 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням громадянина Німеччини ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України.

Вподальшому захисником повторно заявлялися відводи судді ОСОБА_1 , які суддею залишенні без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав усупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи встановлення явної неповаги до суду чи учасників справи (постанова Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 761/27076/19, провадження № 61-14448св20).

А відтак незгода сторони із прийнятими суддею процесуальними рішеннями або діями суду не є підставою для недовіри останньому, і суд першої інстанції обґрунтовано залишав такі заяви без розгляду, так як повторно заявлений відвід може мати усі ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

Доводи захисника про порушення судом першої інстанціїправа ОСОБА_7 на захист через ненадання йому можливості дати показання, на переконання колегії суддів, є необгрунтованими.

У статті 20 КПК України, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК.

Положеннями ст. 348 КПК України передбачено, що після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого та, крім іншого, роз`яснює йому суть обвинувачення і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

Особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом (ст. 63 Конституції України).

Із матеріалів справи слідує, що після виконання головуючим вимог ст. 348 КПК України, ОСОБА_7 повідомив суду, що обвинувачення йому зрозуміле, винним він себе не визнає та, користуючись правом, гарантованим ст.63 Основного Закону, відмовився від дачі показань.

На усіх стадіях кримінального провадження ОСОБА_7 мав можливість надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, проте на неодноразові пропозиції головуючого відмовлявся.

Суд зобов`язаний роз`яснити право обвинуваченого на колегіальний розгляд на початку підготовчого провадження, а обвинувачений має право звернутися з відповідним клопотанням до суду до кінця підготовчого провадження, але в будь-якому випадку з метою розгляду надалі підготовчого провадження законним складом суду.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, на підготовчому судовому засіданні відповідно до ст. 314 КПК України було роз`яснено право на колегіальний розгляд справи, однак сторона захисту наполягала на розгляді справи одноособово, а відтак доводи у цій частині є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції дотримано положень КПК.

Всі інші дії сторони захисту, спрямовані на зміну складу суду, мали своїм пігрунтям незгоду сторони захисту із прийнятими судом процесуальними рішеннями.

Підсумовуючи, колегія суддів констатує, що суд забезпечив сторонам усі можливості для реалізації своїх прав у судовому засіданні в межах кримінального процесуального закону, тобто дотримав положень ст. 22 КПК України, згідно зі ст. 94 КПК України повно та всебічно дослідив всі докази, дав їм оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

При призначенні покарання суд першої інстанції дотримався положень, передбачених ст. ст. 50, 65 КК України, і призначив покарання з урахуванням принципу індивідуалізації покарань.

Врахував положення ст. 12 КК України і визначив співмірний розмір виду покарання, особу обвинуваченого, його вік, те, що він є раніше не судимим, суспільно-корисною працею на час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень не займався, не одружений, на спеціальних обліках не перебував, поведінку обвинуваченого, після вчинення ним особливо тяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, незадовільний стан здоров`я обвинуваченого внаслідок самоспричинення собі тілесних ушкоджень шляхом стрибання, безпосередньо після вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень фактично з третього поверху на асфальтобетонне покриттята призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання ОСОБА_7 згідно ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у межах санкцій ч. 1 ст. 115; ч. 2 ст. 194 КК України. Водночас, суд не знайшов підстав для застосування до нього вимог положень статей 69, 75 ККУкраїни, навівши мотиви прийнятого рішення.

На думку колегії суддів, таке покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень. Правових підстав вважати його явно несправедливим через суворість немає.

Водночас слід вказати про те, що рішення ЄСПЧ щодо ОСОБА_7 , на яке посилається сторона захисту, стосується дотримання вимог закону та наявності підстав продовження йому запобіжного заходу і не є тієї обставиною, що впливає на визначення виду і міри покарання за вчинені ним злочини.

Отже, за наслідками апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено таких істотних порушень КПК, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого судом рішення та мають визначальне значення для доведеності винності, правильності кваліфікації дій та призначення покарання; порушення, на які вказують у апеляційних скаргах, - не є безумовними підставами для скасування чи зміни рішення, а відтак вирок необхідно залишити без зміни, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 414 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, залишити без зміни.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді: ______________ ______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4