Справа № 342/1416/23
Провадження № 1-кп/342/54/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000104 від 02.08.2023 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні нікого не має, не працюючого, який депутатом не обирався, згідно ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілого ОСОБА_6 .

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин:

ОСОБА_4 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , спільно з своїм братом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким веде спільний побут та пов`язаний сімейними відносинами. Однак, починаючи із жовтня 2022 року між ОСОБА_4 та його братом ОСОБА_6 у зв`язку із зловживанням ОСОБА_4 спиртними напоями, склались особисті неприязні відносини, які супроводжуються постійними сімейними сварками, нецензурною лайкою, образами та вчиненням ОСОБА_4 відносно свого брата ОСОБА_6 домашнього насильства. Зокрема, ОСОБА_4 25.10.2022 близько 21:30 год., 13.11.2022 біля 17.30 год. та 13.11.2022 біля 19.00 год. перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт із своїм братом ОСОБА_6 , 1970 року народження, з яким проживають за однією адресою. Під час конфлікту висловлювався щодо нього нецензурними словами, голосно кричав. За вище вказаним фактом працівниками відділення поліції №2 (м. Городенка), Коломийського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_4 було складено та скеровано до Городенківського районного суду Івано-Франківської області три протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 . 14.11.2022 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні трьох адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, і до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 340 (триста сорок) гривень. Також, 21.03.2023 біля 20:50 год. ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив конфлікти з своїм братом ОСОБА_6 , 1970 року народження, з яким проживає за однією адресою. Під час конфліктів висловлювався щодо нього нецензурними словами. За вище вказаними фактами працівниками відділення поліції №2 (м. Городенка), Коломийського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_4 було складено та скеровано до Городенківського районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Постановою судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 . 30.03.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП і до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, натомість 01.08.2023 близько 21 год. 30 хв., перебуваючи по місцю свого проживання, що АДРЕСА_1 , вчинив дії психологічного характеру застосувавши до потерпілого ОСОБА_6 , який є його братом, образи та погрози, а саме виражався в його сторону нецензурними словами, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого, у зв`язку із чим ОСОБА_6 звернувся до відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення щодо нього братом ОСОБА_4 домашнього насильства, що зафіксовано у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію про вчинене кримінальне правопорушення від 01.08.2023 та кваліфіковано органом досудового розслідування за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства щодо свого брата, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Унаслідок умисних систематичних, протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдано психологічних страждань, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Окрім того, продовжуючи свої неправомірні дії та незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та 09.10.2023 близько 19 год. 30 хв., перебуваючи по місцю свого проживання, що АДРЕСА_1 , вчинив дії психологічного характеру застосувавши до потерпілого ОСОБА_6 , який є його братом, образи та погрози, а саме виражався в його сторону нецензурними словами, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого, у зв`язку із чим ОСОБА_6 звернувся до відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення щодо нього братом ОСОБА_4 домашнього насильства, що зафіксовано у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію про вчинене кримінальне правопорушення від 09.10.2023 та кваліфіковано органом досудового розслідування за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства щодо свого брата, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Унаслідок умисних систематичних, протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдано психологічних страждань, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , який відмовився від залучення йому судом захисника для захисту його прав, свобод та законних інтересів у даному кримінальному провадженні, свою вину у вчиненому визнав повністю, вказавши, що погоджується зі всіма обставинами кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті, щиро розкаявся. Підтвердив, що дійсно неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо свого брата ОСОБА_6 за що притягувався як до адміністративної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив те, що його брат ОСОБА_4 неодноразово, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчиняв щодо до нього домашнє насильство, а саме: ображав його, висловлювався в його сторону нецензурними словами, погрожував йому, внаслідок чого йому була завдана психологічна шкода здоров`ю. Зазначив, що на даний час брат виправився, претензій до нього немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки, ні стороною захисту, яка представлена самим обвинуваченим, ні стороною обвинувачення, яка представлена прокурором, не оспорюються обставини щодо: часу і місця вчинення епізодів злочинної діяльності; способу і порядку вчинення психологічного насильства щодо брата; а також форми вини у виді умислу зі сторони обвинуваченого і наслідків, які настали для потерпілого від таких дій обвинуваченого, то зі згоди сторін кримінального провадження судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого, заслуховування пояснення потерпілого, а також дослідженням письмових матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. Щодо решти доказів, то суд визнав недоцільним їхнє дослідження, оскільки вони стосуються обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд переконався, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин справи та відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції. Також, судом роз`яснено учасникам кримінального провадження наслідки щодо позбавлення у такому випадку права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ствердив, що вину визнає повністю, щиро розкаюється, запевнив, що більше такого не повториться. Ствердив, що вчиняв конфлікти з своїм братом ОСОБА_6 , з яким він спільно проживає, за які притягувався до адмінвідповідальності. Зазначив, що все що зазначено в обвинувальному акті відповідає дійсності. Наголосив, що вів себе неправомірно через те, що вживав алкоголь і через це у нього виникали сварки з братом. Під час вказаних конфліктів, ображав його нецензурними словами, погрожував йому фізичною розправою. Ствердив, що негативно ставиться до скоєного. Просив його суворо не карати. Зазначив, що на даний працює по найму, особою, яка має групу інвалідності чи пенсіонером не являється.

Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи, доведена повністю.

Його дії за ст. 126-1 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.

За вчинення злочину, передбаченого санкцією ст.126-1 КК України, передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду, про що зазначив Верховний Суду у постанові від 13.08.2020 року у справі № 716/1224/19.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до нетяжких злочинів.

Щодо даних про особу обвинуваченого, то за місцем проживання органом місцевого самоврядування ОСОБА_4 характеризується позитивно, не знаходиться на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах в КНП «Городенківська БЛІЛ» Городенківської міської ради. Згідно ст.89 КК України раніше не судимий, хоча уже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема: вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 06.10.2021 ОСОБА_4 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України із призначенням покарання у виді 120 годин громадських робіт, яке відбув повністю, що підтверджується інформацією начальника Коломийського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області №38/4/69-24 від 16.01.2024. На даний час офіційно не працевлаштований, розлучений, не являється пенсіонером та не являється особою, яка має групу інвалідності.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, повне визнання ним вини.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

В досудовій доповіді органу пробації зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе, не може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для суспільства але при умові, що обвинувачений ОСОБА_4 не буде зловживати спиртними напоями.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого та обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення і призначити йому покарання у виді громадських робіт, а також застосувати до обвинуваченого п.5 ч.1 ст.91-1 КК України.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема, те що обвинувачений не працює, не являється пенсіонером та не являється особою, яка має групу інвалідності, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, розлучений, відношення винного до скоєного, що виразилось у його щирому каятті, пом`якшуючі покарання обставини, так як обтяжуючих не встановлено, позицію прокурора щодо призначення покарання, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції статті 126-1 КК України у виді громадських робіт, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На думку суду, саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий тягар для обвинуваченого, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи». Саме виконання громадських робіт змусить обвинуваченого усвідомити необхідність правомірної поведінки.

З відомостей, наявних у матеріалах кримінального провадження, та встановлених у судовому засіданні, ОСОБА_4 не є особою з інвалідністю першої або другої групи; таким, що досяг пенсійного віку; військовослужбовцем строкової служби, тобто не є особою, якій, згідно з вимогами ч.3 ст.56 КК України, не може бути призначено покарання у виді громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки : направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Отже, враховуючи, що протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 пов`язані з вчиненням домашнього насильства стосовно його брата ОСОБА_6 , з яким вони спільно проживають, суд згідно п.5 ч.1 ст.91-1 КК України вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід у виді направлення його для проходження програми для кривдників.

Суд вважає, що такий обмежувальний захід буде сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілого ОСОБА_6 .

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 126-1 КК України, ст.ст. 369-371, 373-374, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, та направити його для проходження програми для кривдників строком 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія повного тексту вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1