Справа № 489/4548/16-к
Провадження № 1-кс/489/22/17
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

10 червня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні № 0004920 від 13.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у його вчиненні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, зі слів одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зі слів зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого по АДРЕСА_2 , на момент вчинення кримінального правопорушення неодноразово судимого, останній раз: 20.12.2002 Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст. 187 ч.4 до 10 років позбавлення волі, звільненого 10.09.2009 умовно-достроково на 2 роки 5 місяців 19 днів,

з участю прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом заподіяння ОСОБА_3 13.09.2016 близько 03.00 год. по АДРЕСА_3 ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, від яких потерпілий помер на місці.

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи підозру необґрунтованою та вважали можливим застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому підозрюваний вказав, що не був обізнаний про перебування у розшуку до часу вручення йому 09.06.2024 відповідного клопотання.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється в тому, що 13.09.2016 р. близько 03.00 год., знаходячись по АДРЕСА_3 , в ході сварки з ОСОБА_6 наніс йому множинні удари ногами по голові та тулубу, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці.

28.09.2016 слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 121 КК України за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, яка була вручена 29.09.2016 його дочці ОСОБА_7 , обґрунтованість якої підтверджується матеріалами клопотання, в тому числі копіями протоколів огляду місця події, допиту свідків, висновком судово-медичної експертизи, слідчого експерименту з участю свідка. При цьому, обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом. Натомість вирішення питання щодо винуватості особи у вчиненому діянні поза розумним сумнівом вирішуватиметься судом при розгляді кримінального провадження по суті..

29.09.2016 постановою слідчого провадження зупинене та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.12.2017 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підстав ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до протоколу затримання, 08.06.2024 о 13:53 годин ОСОБА_3 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та 09.06.2024 йому вручено підозру у його вчиненні.

Постановою слідчого від 09.06.2024 провадження у справі відновлене.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), вбачається, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність існування передбачених статтею 177 КПК України ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності та вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, на момент вчинення кримінального правопорушення був неодноразово судимим, протягом тривалого часу перебував у розшуку у вказаному кримінальному провадженні; має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення та покарання за його вчинення, офіційно не працює та не має стабільного джерела доходу.

Прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам, враховуючи той факт, що на даному етапі досудового розслідування застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Також сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою.

При цьому слідчий суддя критично оцінює твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_3 не був обізнаний про те, що його розшукує орган досудового розслідування, оскільки вказане спростовується тим, що останній невдовзі після вчинення інкримінованого кримінального правопорушення залишив постійне місце проживання в м. Миколаєві, виїхавши в іншу область, де перебував протягом восьми років. Також останній в судовому засіданні надав показання про те, що виїхав з місця проживання в м. Миколаєві, оскільки вважав, що його будуть підозрювати у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Вказане, у свою чергу, доводить існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризикам.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

Враховуючи встановлені при розгляді клопотання обставини, на підставі пунктів 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки особа підозрюється у вчинені злочину із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини.

Керуючись стст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0004920 від 13.09.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з моменту фактичного затримання на строк з 08.06.2024 до 25.07.2024 включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 25.07.2024 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1