Справа №: 398/3599/24
провадження №: 1-кс/398/1284/24
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

"13" липня 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія клопотання слідчої СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Кропивницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 12.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001292, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Холодіївка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, розлученого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, депутатом будь-яких рад не являється, який проходить службу у Збройних Силах України на посаді навідника, 2 батальйону, 1 роти, 3 взводу, 3 відділення у військовому званні солдат, військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимому,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.07.2024 до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання слідчої СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що під час проведення досудового розслідування за матеріалами вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій і свідомо бажаючи настання результату, незаконно придбав майно яке, відповідно до чинних нормативно-правових документів, не може перебувати у власності громадян, без передбаченого законом дозволу, а саме вибухових пристроїв.

Так, будучи призваним по мобілізації з 10.03.2023 року військовослужбовцем ОСОБА_5 , та знаючи що відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551- ХІV, ст. 1 ч. 3, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним, дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, додержуватись правил військової поведінки, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Так, діючи в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 на початку 2024 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 під час виконання бойових завдань в районі проведення бойових дій із військами російської федерації на території Донецької області знайшов вибухові пристрої, а саме: корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 з один уніфікованим бойовим підривачем ручної гранати дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2). Далі у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення вказаних вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення вказаних вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 знайдений ним вибуховий пристрій забрав із місця виявлення, внаслідок чого незаконно придбав (отримав у володіння та розпорядження) зазначений вибуховий пристрій, який у невстановлений досудовим слідством спосіб незаконно перевіз до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

09.05.2024 в ході проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено і вилучено один корпус бойової осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, засіб підриву, а саме уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ, які конструктивно поєднуються між собою по різьбовому з`єднанню та у зібраному стані являють собою вибухові пристрої, що належать до категорії боєприпасів, придатні до здійснення вибуху після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля, які ОСОБА_5 незаконно придбав, перевіз та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Свої умисними діями ОСОБА_5 незаконно придбав, перевіз та зберігав вибухові пристрої, бойові припаси без передбаченого законом дозволу, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

12.07.2024, близько 13:00, ОСОБА_5 перебував на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння. В цей час на подвір`ї будинку перебувала ОСОБА_8 , колишня дружина ОСОБА_5 , разом зі своєю неповнолітньою донькою. Будучи у вказаному місці того ж дня між ОСОБА_5 та його колишньою дружиною на побутовому ґрунті виникла сварка, яка супроводжувалась нецензурною лайкою та погрозою вбивством, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на погрозу вбивством.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, 12 липня 2024 року, близько 13 години 20 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вийшов з території домоволодіння та підійшов до автомобіля ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні останнього та припаркований поруч з домоволодінням адресою: АДРЕСА_1 де з салону автомобіля дістав гранату типу Ф1, яку привіз з місць проведення бойових дій та направився в бік ОСОБА_8 з погрозами застосування відносно останньої вказаної бойової осколкової гранати типу Ф-1, при цьому тримаючи вказану гранату в лівій руці намагався привести гранату в бойове застосування шляхом видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля.

В цей час у ОСОБА_8 виникли реальні підстави побоюватися здійснення ОСОБА_5 цієї погрози, оскільки останній намагався привести гранату до бойового застосування, тим самим здійснити вбивство ОСОБА_8 . Усвідомлюючи реальну загрозу потерпіла разом з неповнолітньою донькою вибігли з території домоволодіння та сховались в зелених насадженнях.

Свої умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, а саме: погроза вбивством, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, перешкоджаючи таким чином кримінальному провадженню.

На підставі ч. 5 ст. 27 КПК України забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідча у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, перешкоджаючи таким чином кримінальному провадженню.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні факт вчинення ним кримінального правопорушення визнав, проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається слідчий та прокурор в клопотанні. Просив застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою проживання доньки ОСОБА_5 від першого шлюбу, чоловік якої надав письмову згоду на проживання ОСОБА_5 у належному йому будинку. Також долучив до матеріалів клопотання письмову заяву ОСОБА_9 про те, що він не заперечує, щоб ОСОБА_5 , який є батьком його дружини, відбував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у належному йому житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_2 . Крім цього, долучив докази родинних зв`язків та права власності на зазначений будинок.

Заслухавши слідчу, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши зміст клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; дані про особу підозрюваного; розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа; ризики продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а те, що підозрюваний військовослужбовець, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та проступку, за які передбачене покарання до семи років позбавлення волі, проте характеризується позитивно, а також те, що його дочка виявила бажання, щоб підозрюваний відбував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою її проживання, а власник житла не заперечує проти цього.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення дотримано вимоги розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, проте слідчим, прокурором не доведені обставини, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, а також не обґрунтована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Слідчий суддя не може погодитись з доводами слідчого, прокурора, що підозрюваний дійсно створює ризики переховування від органів досудового розслідування або суду та може впливати на хід досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, а більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цьому та іншим ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду не підтверджені належними доказами, а сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилалися слідчий, прокурор, не свідчить про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ризик втечі підозрюваним не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58). Повинна бути сукупність обставин, які дають підстави переконатися, що негативні підстави втечі будуть уявлятися затриманому меншим злом, аніж тримання під вартою («Stogmuller v. Austria», п. 44).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що сама по собі міра покарання та тяжкість злочину не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо інші ризики відпали.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає необхідним у задоволенні клопотання про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк не більше двох місяців, що на думку слідчого судді, буде достатнім та співмірним із існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками.

Керуючись ст.ст. 183, 193-194, 196-197, 207 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчої СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Кропивницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 12.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001292, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, до 13.09.2024 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не відлучатися цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду з фактичного місця проживання, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- утриматися від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали після її оголошення вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Роз`яснити підозрюваному положення ч. 5 ст. 181 КПК України, згідно якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області, якому направити копію цієї ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 13.07.2024 о 15:00.

Слідчий суддя ОСОБА_1