Провадження № 1-кс/947/6623/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача начальника СД ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про проведення обшуку, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання дізнавача начальника СД ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні дізнавач подане клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що сектором дізнання відділу поліції № 4 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000106, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що До ЧРУП ГУНП в Чернігівській області звернулась із заявою ОСОБА_5 , котра просить провести перевірку та вжити заходів до невстановленої особи, котра телефонувавши з номерів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та представившись працівником ОСОБА_6 заволоділа грошовими коштами заявниці в сумі 48000 гривень, котрі остання перерахувала на вказану в розмові банківську картку.

Під час допиту ОСОБА_5 у статусі потерпілої остання пояснила, що 27.01.2024 близько 16:00 їй зателефонувала невідома особа з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , яка представилась працівником ОСОБА_7 та повідомила, що з її банківської картки намагаються зняти грошові кошти. Дана особа давала вказівки останній, в результаті чого ОСОБА_5 зателефонувала на номер НОМЕР_3 , після чого їй зателефонували з номеру НОМЕР_2 , але зв`язок перервався. Тому через декілька хвилин їй знову зателефонували з номеру НОМЕР_1 .

Невідома особа давала вказівки як їй розблокувати картку та продиктував номер банківської картки, на яку вона мала перерахувати грошові кошти, що остання і зробила, перерахувавши 27.01.2024 року о 16 год. 23 хв. та 16 год. 26 хв. грошові кошти у сумі 48000 грн, двома платежами по 24000 грн., зрозумівши, що її ошукали, потерпіла звернулась до «ПриватБанку», де їй надали квитанцію про перерахування коштів, відповідно до якої кошти були перераховані на розрахунковий рахунок НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Одеса, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , у подальшому грошові кошти були перераховані на банківську картку НОМЕР_5 , власником якої є також ОСОБА_8 .

В ході провдення тимчасового доступу до інформації з АТ КБ «ПриватБанк» по банківському рахунку НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_8 , встановлено зняття 27.01.2024 о 16 год. 28 хв., та 16 год. 29 хв. готівкових коштів сумами 8000 грн., 8000 грн., та 4000 грн., із вказаного рахунку після їх надходження через банківський термінал, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

29.03.2024 року на підставі вищевикладеного прокурором Козелецької окружної прокуратури Чернігівської обласної прокуратури у матеріалах кримінального провадження № 0000106 визначено підслідність за сектором дізнання ВП № 4 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області.

Відповідно до оперативної інформації отриманої від співробітників СКП ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області під час виконання доручення наданого в рамках кримінального провадження № 0000106, що направлене на встановлення осіб причетних до скоєння правопорушення, під час якого встановлено, що особа, яка шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 , що до вчинення цього кримінального правопорушення може бути причетна ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка користується абонентським номером НОМЕР_6 , яка відповідно до інформації отриманої під час тимчасового доступу з АТ КБ «ПриватБанк» по банківському рахунку НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_8 .

Факт проживання ОСОБА_8 підтверджується показами ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , які під час допиту пояснили, що вже більше року в квартирі АДРЕСА_6 на умовах оплати оренди у вказаній квартирі проживає ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 зі своїм співмешканцем та дітьми.

Згідно інформаційної довідки № 376139151 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.04.2024 року щодо прав власності, інші речові права, іпотеки, обтяження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , встановлена, що квартира загальною площею 65.5 (кв.м), житлова площа (кв.м) 39.0, яка знаходиться у приватній спільній частковій власності відповідно до договору дарування ОСОБА_11 та в приватній власності у ОСОБА_12 .

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Статтею 13 КПК України встановлено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.

Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на обшук положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду. Таким чином, розглядаючи подане клопотання та наводячи мотиви ухваленого судового рішення, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, водночас враховую, що факти, які породжують таку підозру, не повинні знаходитися на однаковому рівні з тими, що необхідні для виправдання, засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення та з`являються на подальшому етапі кримінального розслідування; відшукувані речі і документи мають значення для проведення об`єктивного досудового розслідування, оскільки прямо стосуються предмету доказування у даному провадженні та можуть знаходитись у наведеному дізнавачем володінні; відомості, які містяться у відшукуваних речах (предметах, документах), можуть мати доказове значення та можуть бути використані як докази під час судового розгляду; речі (предмети, документи), щодо відшукання яких надійшло клопотання знаходяться у володінні особи, вказаної у клопотанні, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, тому, враховуючи обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 КПК України, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, тобто зважаючи на необхідність збереження доказів для досудового розслідування, забезпечення неможливості їх знищення чи приховування, вважаю найбільш доцільним та ефективним способом відшукання речей і документів за даних обставин є проведення обшуку, а відтак клопотання в цій частині підлягає до задоволення та слід надати згоду на проведення обшуку, з метою вилучення предметів (речей, документів), які стосуються кримінального провадження.

В той же час, у зв`язку із наданням дозволу на здійснення обшуку з метою відшукання та вилучення лише частини речей та майна, про які зазначалося у клопотанні сторони обвинувачення, перелік яких конкретизовано слідчим суддею згідно вимог КПК України, зазначене клопотання підлягає частковому задоволенню.

Оцінюючи питання доцільності визначенні виконавця ухвали слідчого судді, враховую правовий висновок Касаційного кримінального суду викладений у постанові від 17 лютого 2021 року (справа №263/10353/16-к, провадження № 51-4972км20) відповідно до якого, в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку слідчий суддя не визначає конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати таку слідчу (розшукову) дію, оскільки вказане питання перебуває поза межами повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 222, 234, 235 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Надати дізнавачам групи дізнавачів та прокурорам, які приймають участь в досудовому розслідуванні кримінального провадження №0000106 від 27.01.2024 року,

дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ,

з метою виявлення, відшукання, фіксація відомостей, речей, предметів, а саме: мобільні пристрої та носії інформації з яких імовірно здійснювалися телефоні дзвінки потерпілій ОСОБА_5 , сім картки операторів мобільного зв`язку, стартових пакетів операторів мобільного зв`язку, банківські картки, в тому числі і банківської картки НОМЕР_5 на яку були перераховані грошові кошти.

У разі відсутності осіб у житлі чи іншому володінні копія ухвали повинна бути залишена на видному місці у житлі чи іншому володінні особи.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, дізнавача надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Строк дії ухвали - до 10.06.2024 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1