Справа № 742/1889/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/151/24
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

05 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та фактично проживаючому в АДРЕСА_1 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 травня 2024 року, з визначенням розміру застави в сумі 242 240 гривень.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків, обставини вчинення кримінального правопорушення, складність провадження та початкову стадію досудового розслідування, надають підстави вважати, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Як альтернативний вид запобіжного заходу слідчий суддя визначив розмір застави, вказавши на те, що саме така сума в разі її внесення буде здатна забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить увалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, при незгоді з її проханням, зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,

Окрім цитування положень Кримінального процесуального кодексу України, якими регламентовано вирішення питання про застосування запобіжних заходів щодо осіб підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, вказує на те, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було вручене підозрюваному, не містить обґрунтування та доказів про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не містить посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, а також - обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вказує на те, що ні стороною обвинувачення, ні судом не були виконані вимоги кримінального процесуального закону, розгляд справи був формальним, слідчим суддею не було наведено міркувань, з яких підстав доводи сторони захисту про можливість обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не були прийняті до уваги.

Звертає увагу, що її підзахисний зареєстрований та постійно проживає за вказаною адресою, за місцем реєстрації характеризується виключно позитивно, має міцні соціальні зв`язки, неофіційно працює підсобником-вантажником, а всі інші ризики, визначені п.п. 2, 3, 4, 5 ч. 1ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження та не обґрунтовані стороною обвинувачення, при тому, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту унеможливить спілкування підозрюваного зі свідками.

Усі припущення слідчого та прокурора про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження в клопотанні та були спростовані, в той час як стороною обвинувачення суду не було надано жодного доказу на підтвердження того, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам.

Захисник вважає, що відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України альтернативний вид запобіжного заходу у виді застави можливо визначити в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

При визначенні розміру застави необхідно врахувати, що ОСОБА_8 з дитинства зареєстрований та проживає в квартирі своєї матері, у нього не має у власності нерухомого чи рухомого майна, саме тому для призначення більшого розміру застави, ніж мінімальний, відсутні підстави.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного, яка підтримала апеляційну скаргу, вказала на відсутність заявлених у клопотанні ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, дослідивши матеріали провадження в електронному вигляді та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з клопотання слідчого та матеріалів провадження 08 лютого 2024 року до СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшли матеріали за фактом причетності гр. ОСОБА_9 до незаконного збуту психотропних речовин на території м. Прилуки та Прилуцького району, про що до ЄРДР були внесені відомості за № 0000163.

За результатами проведення первинних слідчих розшукових заходів було отримано інформацію, що до скоєння даного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_1 , як особа, що здійснює збут наркотичних засобів та психотропних речовин шляхом безпосередньої передачі з рук в руки та шляхом закладки, знайомим або особам, з якими підтримує спілкування, при цьому здійснює заходи маскування злочинної діяльності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, 14 березня 2024 року, близько 17 год., перебуваючи поблизу паркану дитячого начального закладу №27 в АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, зустрівшись з ОСОБА_10 (особою зі зміненими даними, яка залучена в якості покупця для проведення оперативної закупки), отримав від останнього обумовлену суму в розмірі 700 грн., після чого вказав ОСОБА_10 на місце розташування прихованої закладки із особливо небезпечною психотропною речовиною, а саме поштову скриньку в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , куди ОСОБА_8 після отримання грошових коштів помістив зіп-пакет із кристалічною речовиною жовтого кольору, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №CE-19/125-24/3585-НЗПРАП від 15.03.2024, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP становить 0,0914г.

26 березня 2024 року, близько 13 год., перебуваючи поблизу паркану дитячого навчального закладу АДРЕСА_4 , умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_10 (особою зі зміненими даними, яка залучена в якості покупця для проведення оперативної закупки) раніше обумовлену суму в розмірі 450 гривень, після чого вказав ОСОБА_10 на місце розташування прихованої закладки із особливо небезпечною психотропною речовиною, а саме підвал будинку АДРЕСА_5 , куди ОСОБА_8 попередньо (у невстановлений досудовим розслідуванням час) помістив зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

26 березня 2024 року о 14 год. 47 хв. у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення був затриманий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27 березня 2024 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення. На початковій стадії досудового розслідування кримінальний процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як помилково вважає сторона захисту. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Долучені до клопотання матеріали кримінального провадження свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що на даній стадії досудового розслідування є підставою для розгляду клопотання про вирішення питання щодо обрання підозрюваній особі запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми на етапі досудового розслідування для застосування запобіжного заходу.

Незгода сторони захисту з пред`явленою підозрою не спростовує наданих стороною обвинувачення матеріалів, які доводять, що ОСОБА_8 може бути причетний до збуту психотропних речовин, при тому, що він був затриманий після здійснення оперативної закупки та під час його обшуку в нього були виявлені атрибути, які свідчать про наявність у нього речовин заборонених до обігу та реалізації, грошові кошти та інше, що в сукупності свідчить про необхідність вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів (з метою збуту), яке відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання підозрюваний може переховуватись від органів дізнання, ухилитися від явки до слідчого та суду.

Наявність фактичного місця проживання в м. Прилуки Чернігівської області, при тому, що офіційно він не працює, не одружений та дітей не має, не гарантує належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не вказує на міцність його соціальних зв`язків, як про це стверджує захисник.

Так, ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується посередньо, а не позитивно, як вказала адвокат, як особа, яка схильна до необдуманих вчинків, будучи особою працездатного віку офіційно не працює, при цьому має життєво важливі потреби для задоволення яких потребує стабільного надходження грошових коштів, а доказів того, що він отримує стабільний дохід від незареєстрованої діяльності, стороною захисту не надано, що додатково підвищує ризик можливості продовження злочинної діяльності та переховування від органів досудового слідства.

Той факт, що раніше ОСОБА_8 не притягувався до кримінальної відповідальності не спростовує цього ризику, адже під час обшуку у підозрюваного було виявлено кілька зіп-пакетиків з різними речовинами, електронні ваги тощо, що свідчить про те, що підозрюваний займався незаконним збутом психотропних речовин, маючи намір отримувати дохід від цієї діяльності, що підвищує можливість настання заявленого стороною обвинувачення ризику можливість продовження злочинної діяльності або вчинення нового кримінального правопорушення.

Стороною захисту не наведено тих об`єктивних підстав, які б давали можливість розглянути питання про обрання більш м`якого виду запобіжного заходу як про це йдеться в апеляційній скарзі, тим більше, що досудове розслідування тільки розпочате, не встановлено джерело постачання наркотичних засобів та психотропних речовин, інші зв`язки підозрюваного, які б давали йому реальну можливість реалізувати заборонені до загального обігу речовини.

На даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що встановлені обставини дійсно викликають підозру в тому, що ОСОБА_8 дотримуватиметься належної процесуальної поведінки та утворюють реальні ризики, про які вказали як слідчий у своєму клопотанні, так і прокурор у судовому засіданні, з чим погодився слідчий суддя та погоджується колегія суддів. Всі заявлені стороною обвинувачення ризики були перевірені та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, при цьому, в апеляційній скарзі вони не були спростовані захисником.

Колегія суддів не може погодитися з доводами сторони захисту про те, що визначаючи розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, слідчий суддя прийшов до невірного висновку про визначення її розміру в максимальних межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, через його безпідставність та необґрунтованість.

Так, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, передбачено, що розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини неодноразово висловлювалася думка про те, що розмір застави повинен встановлюватися головною мірою з урахуванням особи підсудного, належної йому власності, його стосунків з поручителями, іншими словами - з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (Неймайстер проти Австрії, рішення від 27.06.1968 р.; Гафа проти Мальти, рішення від 22.05.2018).

При цьому, 13 січня 2022 року Європейський Суд ухвалив рішення в справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), у якому зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

Колегія суддів погоджується з доводами слідчого судді про наявність обґрунтованих ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, відомостей про особу підозрюваного, який є особою молодого віку, але не працює, даних по отримання прибутків від незареєстрованої діяльності стороною захисту не надано, при цьому, здобуті докази надають підстави вважати, що джерело прибутку підозрюваного було саме від незаконної діяльності, пов`язаної зі збутом психотропних речовин.

Отже, на даному етапі досудового розслідування, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про те, що розмір застави в максимально визначеному розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде співмірним та пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження. Визначений слідчим суддею розмір застави здатен досягти цієї мети та зможе запобігти підтвердженим ризикам та об`єктивно встановленим у кримінальному провадженні даним щодо кримінально карної діяльності ОСОБА_8 та його можливої причетності до інших кримінальних правопорушень.

Можливість урахування майнового стану, розміру шкоди або доходу передбачена пунктами 7, 11 ч. 1 ст. 178 КПК України, де закріплено обставини, що враховуються при обранні будь-якого запобіжного заходу. Ці критерії мають враховуватися у разі встановлення ризиків кримінального провадження і в сукупності з усіма іншими обставинами кримінального провадження.

Визначення ОСОБА_8 застави в запропонованому захисником мінімальному розмірі не буде дієвим та не зможе утримати підозрюваного від не процесуальної поведінки, не забезпечить дотримання ним покладених на нього обов`язків у разі звільнення, оскільки втрата цієї суми не буде суттєвою для нього.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 березня 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13