Справа № 202/7802/24
Провадження № 1-кс/202/4693/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000112, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 17.05.2024 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 358 КК України

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене 04.07.25024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме:

-мобільний телефон марки Iphone 11 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картками НОМЕР_3 у силіконовому чохлі;

-мобільний телефон марки Samsung Galaxy A10S SM-A107F/DS, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з сім карткою НОМЕР_6 ;

-флеш накопичувач марки Kingstone 64GB;

-флеш накопичувач марки TRANSEND 1GB;

-флеш накопичувач сірого кольору;

-військовий жетон Г-061722 Національної гвардії України;

-банківська картка НОМЕР_7 , з обов`язковим позбавленням права власників, користувачів на відчуження, розпорядження та користування.

Клопотання обґрунтовано тим, що 04.07.2024 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 361, КК України. Окрім того, органом досудового розслідування перевіряється на причетність к кримінальному правопорушенню ОСОБА_4

04.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук за адресою : АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , в ході якого вилучені, зазначені в клопотанні речі, які визнані речовими доказами, тому що мають доказове значення для кримінального провадження, а саме: мобільний телефон, банківська картка мають значення речових доказів оскільки підозрювані у даному кримінальному провадженні зв`язувались та обмінювалися смс-повідомлення з іншими особами, який до кримінальної відповідальності поки ще не притягнуто, тому існують підстави вважати що вказані телефони так само можуть бути є засобами (предметами) вчинення кримінального правопорушення, адже саме за допомогою мобільного телефону та комп`ютерної техніки здійснювався несанкціонований вхід до додатку «Приват24», що давало змогу підозрюваним у даному кримінальному правопорушенні незаконно заволодівати коштами померлих військових ЗСУ, останні зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, нададуть органам досудового розслідування можливість отримати докази, які самостійно чи в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення.

Вилучені військовий жетон Г-061722 Національної гвардії України мають значення речових доказів оскільки існують підстави вважати, що вказаний жетон може належати загиблому військовослужбовцю ЗСУ.

05.07.2024 року перелічені вище речі, предмети, документи постановою слідчого визнано речовими доказами.

Таким чином, зазначені речові докази мають доказове значення в зазначеному кримінальному провадженні.

Сторони кримінального провадження до суду не з`явились. прокурор надав до суду заяву зазначивши про проведення судового засідання за його відсутності, та просив задовольнити клопотання.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

Дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Дослідивши клопотання та надані сторонами докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Судом, встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000112 від 17.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 361, ч.1 ст. 358 КК України.

04.07.2024 року у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України.

04.07.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська в рамках цього кримінального провадження проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , причетність якого до злочину перевіряється. В ході обшуку було вилучено мобільний телефон марки Iphone 11 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картками НОМЕР_3 у силіконовому чохлі :мобільний телефон марки Samsung Galaxy A10S SM-A107F/DS, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з сім карткою НОМЕР_6 ;флеш накопичувач марки Kingstone 64GB;флеш накопичувач марки TRANSEND 1GB;флеш накопичувач сірого кольору;військовий жетон Г-061722 Національної гвардії України; банківська картка НОМЕР_7 .

Клопотання обґрунтовано необхідністю накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується з положеннями п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна в порядку затвердженому постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 04.07.25024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме:

-мобільний телефон марки Iphone 11 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картками НОМЕР_3 у силіконовому чохлі;

-мобільний телефон марки Samsung Galaxy A10S SM-A107F/DS, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з сім карткою НОМЕР_6 ;

-флеш накопичувач марки Kingstone 64GB;

-флеш накопичувач марки TRANSEND 1GB;

-флеш накопичувач сірого кольору;

-військовий жетон Г-061722 Національної гвардії України;

-банківська картка НОМЕР_7 , з обов`язковим позбавленням права власників, користувачів на відчуження, розпорядження та користування.

Арештоване майно передати на зберігання уповноваженому слідчому для організації зберігання відповідно до вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 15 липня 2024 року о 15 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1