Справа № 953/3115/24
н/п 1-кс/953/3327/24
"08" травня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що з лютого 2023 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 усвідомлюючи значення своїх дій, які полягають у посяганні на суспільні відносини, що забезпечують основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків та сприяють поширенню аморальності в інтимних стосунках людей, ігноруючи вимоги суспільної моралі, відповідно до яких задоволення статевих потреб повинне здійснюватися без прояву розпусти, безладних статевих контактів і проституції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи бажання займатися законною трудовою діяльністю, бажаючи мати дохід і стабільне джерело доходу від незаконної д діяльності пов`язаної із сексуальною експлуатацією інших жінок, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, з метою втягнення осіб в заняття проституцією з використанням уразливого стану цих осіб та сутенерство, шляхом здійснення організації вказаних злочинних дій, що полягають в пошуку дівчат, які перебувають в уразливому стані, шляхом розміщення оголошень в мережі «Інтернеті» про високооплачувану роботу, спілкуванні з дівчатами роз`яснюючи їм умови роботи та оплату, рекламуванні надання їх сексуальних послуг за гроші, оренді приміщень для надання сексуальних послуг за гроші, підшукуванні клієнтів та відповідати на телефонні дзвінки на території м. Харкова.
Так, 16.03.2023 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у скрутному матеріальному становищі у месенджері «Телеграм» побачила оголошення про пошук дівчат для високооплачуваної роботи з номером телефону та контактом на ім`я «Ліка». Після чого, ОСОБА_7 зателефонувала на вказаний у оголошенні номер телефону, на дзвінок відповіла дівчина, яка представилася, як «Ліка», яка дізнавшись про перебування ОСОБА_7 в скрутному матеріальному становищі, вирішила втягнути останню в зайняття проституцією та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на втягнення особи в зайняття проституцією, нехтуючи загальновизнаними правилами моралі, достовірно розуміючи те, що ОСОБА_7 перебуває в уразливому стані, а саме не має джерела доходу, не в змозі забезпечити собі достатній життєвий рівень, шляхом опису умов праці в якості повії, а саме розміром заробітку за надання сексуальних послуг та залишенням собі половини від суми заробітку за надання сексуальних послуг, вільним графіком роботи, забезпеченням безпеки зі сторони клієнтів та співробітників правоохоронних органів, забезпеченням місця для надання сексуальних послуг за гроші, тобто заняття проституцією та своїми можливостями сприяти такому працевлаштуванню, намагалася побудити у ОСОБА_7 бажання займатися проституцією, на що ОСОБА_7 перебуваючи у скрутному матеріальному становищі погодилася через декілька днів.
28.03.2023 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знайшовши на веб-сайті «Кексик» оголошення про надання сексуальних послуг за гроші, зателефонував на вказаний у оголошенні номер мобільного телефону, де на його телефонний дзвінок відповіла ОСОБА_6 , яка представилася ОСОБА_9 . Так, в телефонній розмові ОСОБА_8 повідомив, що він хоче отримати послуги сексуального характеру та запитав про вартість, на що ОСОБА_6 повідомила, що вартість однієї години коштує 3500 грн., яка влаштувала ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_6 назвала адресу квартири, куди необхідно приїхати для отримання послуг сексуального характеру за гроші.
Того ж дня, ОСОБА_7 перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка заздалегідь була орендована ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_6 щодо пошуку квартири для надання повіями послуг сексуального характеру за гроші та яка, як заздалегідь було обумовлено сплачувалася 50% на 50%, отримала від раніше невідомої їй особи чоловічої статі ( ОСОБА_8 ), який був клієнтом від ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 3500 грн. за надання послуг сексуального характеру та надала йому у подальшому зазначені сексуальні послуги, втупивши з останнім у статеві зносини.
Після цього, 29.03.2023 о 14 годині 41 хвилині ОСОБА_7 , за допомогою терміналу перерахувала, як це було заздалегідь обговорено з ОСОБА_6 раніше, відсоток за пошук клієнтів, з відрахуванням частини оплати за орендовану квартиру від зароблених грошових коштів в розмірі 2550 грн. за надання послуг сексуального характеру за гроші клієнтам, одним з яких був ОСОБА_8 на банківську карту № НОМЕР_1 , яку їй в телефонній розмові повідомила ОСОБА_6 та яка відкрита у АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_10 . У подальшому грошові кошти отримані злочинним шляхом використовувалися ОСОБА_6 на власний розсуд.
Крім того, в середині березня 2023 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуваючи у скрутному матеріальному становищі у месенджері «Телеграм» побачила оголошення про пошук дівчат для високооплачуваної роботи з номером телефону та контактом на ім`я «Ліка». Після чого, ОСОБА_11 зателефонувала на вказаний у оголошенні номер телефону, на дзвінок відповіла дівчина, яка представилася, як «Ліка», яка дізнавшись про перебування ОСОБА_11 в скрутному матеріальному становищі, вирішила втягнути останню в зайняття проституцією та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на втягнення особи в зайняття проституцією, нехтуючи загальновизнаними правилами моралі, достовірно розуміючи те, що ОСОБА_11 перебуває в уразливому стані, а саме не має джерела доходу, не в змозі забезпечити собі достатній життєвий рівень, шляхом опису умов праці в якості повії, а саме розміром заробітку за надання сексуальних послуг та залишенням собі половини від суми заробітку за надання сексуальних послуг, вільним графіком роботи, та своїми можливостями сприяти такому працевлаштуванню, намагалася побудити у ОСОБА_11 бажання займатися проституцією, на що ОСОБА_11 перебуваючи у скрутному матеріальному становищі погодилася та пропрацювала у сфері надання послуг сексуального характеру за гроші декілька тижнів. Відсоток з отриманих грошових коштів за надання послуг сексуального характеру ОСОБА_11 перераховувала на банківську карту, яку їй було надано ОСОБА_6 . У подальшому грошові кошти отримані злочинним шляхом використовувалися ОСОБА_6 на власний розсуд.
18.04.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем надання послуг сексуального характеру, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , з метою відшукання чорнових записів, документів, електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки, засобів зв`язку та банківських карт з відомостями про злочин, грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.
30.04.2024 на виконання вищевказаної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова в період часу з «15» год. «01» хв. до «16» год. «18» хв. проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час проведення вищевказаного обшуку виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.
Вилучені в ході зазначеного обшуку предмети, речі та грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Крім того, в органу досудового розслідування є підстави вважати, що зазначені предмети, речі та грошові кошти могли бути використані у незаконній діяльності, містити відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також, накладення арешту на майно дасть змогу запобігти можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речового доказу.
Сторона обвинувачення зазначає, що повернення зазначених предметів, речей та грошових коштів, тимчасово вилучених під час обшуку, може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься заява прокурора ОСОБА_12 , в якій він просить проводити судове засідання без його участі у зв`язку зі службовою завантаженістю. Клопотання підтримує у повному обсязі (а.с. 112).
В судове засідання власник майна ОСОБА_5 не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_5 , в якій вона не заперчеує проти накладення арешту на майно, яке належить їй, та вилучено в ході обшуку від 30.04.2024. Клопотання про арешт майна просить розглядати без її участі (а.с. 111).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2024 надано дозвіл слідчому, який здійснює досудове розслідування, чи прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення-злочину, відшукання предметів, знарядь та засобів вчинення кримінального правопорушення-злочину, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме чорнових записів; документів, електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки, засобів зв`язку та банківських карт з відомостями про злочин, грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, які можуть мати значення для розслідування у даному кримінальному провадженні (а.с. 97).
30.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 15.01 год. до 16.18 год., в ході якого, згідно протоколу обшуку від 30.04.2024, вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 98-102).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Визначити місцем зберігання арештованого майна згідно з «Порядком зберігання та передачі речових доказів стороною обвинувачення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1