ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 638/ 9045 /24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 756/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: оскарження бездіяльності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по справі, а саме самого заявника чи його представника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.06.2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області в порядку ч.1 ст.303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити його скаргу в інтересах ОСОБА_7 та зобов`язати службових осіб Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_7 від 07.05.2024 року про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на вимоги ст.214 КПК України, якими передбачений обов`язок посадових осіб внести відомості до ЄРДР. Вважає, що заява ОСОБА_7 від 07.05.2024 містить достатньо відомостей про кримінальні правопорушення, а саме в ній конкретизовано особу, яку заявник вважає причетним до вчинення злочину ОСОБА_9 , чітко викладені обставини, які свідчать, на його думку, про протиправність дій останнього та попередня їх кваліфікація. А тому, вказують на наявність в діях ОСОБА_9 ознак кримінального правопорушення, яке є достатнім для внесення до ЄРДР, а фактичні обставини, викладені в заяві, потребують перевірки кримінально-процесуальним способом.

Посилаючись на імперативність норм ст.214 КПК, вважає, що посадові особи Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області зобов`язані були внести відомості до ЄРДР.

А тому, вважає, що слідчий суддя безпідставно відмовив в задоволенні його скарги, допустивши неповноту судового розгляду.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 135, 136 КПК України, будь-яких заяв про неможливість розгляду справи за їх відсутністю, не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності сторін, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_7 зі скаргою, в якій просив зобов`язати посадових осіб Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області на підставі заяви ОСОБА_7 від 07.05.2024 року внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, що полягає у заволодінні правом власності на майно, що знаходиться у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування скарги, представник посилався на те, що 07.05.2024 року на адресу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 було надіслано заяву про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, однак відомості про правопорушення не було внесено в порушення вимог ст.214 КПК України.

Відмовляючи у задоволені скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з підстав, визначених в ч. 1 ст. 303 КПК України, якою передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та керувався вимогами ч.1 ст. 214 КПК України, згідно якої, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Дослідивши подану ОСОБА_7 заяву, слідчий суддя встановив, що з її змісту вбачається, що в ній ОСОБА_7 стверджував, що він, як ФОП здійснює підприємницьку діяльність. 31.12.2023 року між ним та ОСОБА_9 був укладений договір оренди нежитлового приміщення, де він планував відкрити ресторан. Умови договору ним виконані у повному обсязі та належним чином. При цьому, він почав завозити до приміщення власне обладнання та побутові речі на загальну суму 483 000 грн., наймав людей для функціонування ресторану, закупив продукти, алкоголь та інше. 01.04.2024 року планував відкрити ресторан, до цього часу використовував приміщення для проведення банкетів. 31.03.2024 року власник приміщення повідомив про необхідність впустити до вказаного приміщення невідомих осіб, як потім з`ясувалось військових, без повідомлення причин та не надавши жодної відповіді на запитання, просив повернути ключі. Того ж дня ОСОБА_9 повідомив службу 102 про те, що 31.03.2024 року за адресою АДРЕСА_1 заявник власник кафе потребує присутності поліції для злому дверей, про що було видано талон-повідомлення, фотокопію якого надіслано ОСОБА_7 . Вказує, що 31.03.2024 року військові проникли до ресторану, де знаходилось його майно, яке останні відмовились повернути заявникові. 30.04.2024 року ОСОБА_9 надіслав повідомлення з вимогою сплатити оренду приміщення з квітня по травень, а також комунальні послуги, погрожував розірванням договору оренди у односторонньому порядку. Після укладення договору оренди, ОСОБА_9 почав вчиняти дії, спрямовані на незаконне виселення та позбавлення доступу до об`єкту оренди та вимагав оплати за користування ним, чим на думку заявника вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Дослідивши вказану заяву, слідчий суддя дійшов висновку, що вона фактично не містила конкретних та об`єктивних відомостей про кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а тому, у уповноважених осіб Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, був відсутній обов`язок вносити відомості до ЄРДР, внаслідок чого, їх дії не суперечили вимогам ст. 214 КПК України, відмовивши в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 ..

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог, передбачених ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є наявність заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а підставою кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

При цьому, вказані положення ч.1 ст.214 КПК України не передбачають імперативного обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України, а лише містять обов`язок зареєструвати заяву.

Саме фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до вимог ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). А тому, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні цих даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Фактичний зміст відомостей, що містяться в заяві ОСОБА_7 від 07.05.2024 року про вчинене, на його думку, кримінальне правопорушення, ОСОБА_9 ,, маюче ознаки ст.190 КК України, свідчить про відсутність в ній достатніх фактичних відомостей або інформації про фактичні вчинені кримінальні правопорушення, які б підтверджувалися будь-якими об`єктивними відомостями. Натомість, повідомлені заявником відомості стосуються цивільних та адміністративних правовідносин, що позбавляє процесуальних підстав вважати цю заяву саме заявою про злочин.

При цьому, чинне законодавство України передбачає можливість захисту таких прав в судовому порядку на підставі норм ЦПК України, шляхом звернення з відповідним позовом до суду загальної юрисдикції.

Враховуючи вищенаведене, судовий контроль, який здійснюється слідчими суддями при розгляді скарг на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, фактично передбачає необхідність забезпечення належного реагування на випадки ініціювання особою питань, пов`язаних з реалізацією завдань кримінального провадження як щодо захисту від кримінальних правопорушень, так і стосовно того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93) право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією. А у справі «Preda and Dardari v. Italy, 1999), суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

А тому, колегія суддів погоджується з обґрунтованими висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , що обумовлює необхідність залишення без задоволення його апеляційної скарги .

За таких обставин, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною, оскільки її постановлено у відповідності до норм чинного законодавства, а тому, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.06.2024 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4