Провадження № 1-кс/686/4203/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції клопотання прокурора Ярмолинецького відділу Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001558,

встановила:

09.05.2024 прокурор Ярмолинецького відділу Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням про накладення арешту на речі, вилучені 08.05.2024 у ході огляду, а саме на: шорти темно-сірого кольору та кофту сірого кольору, з позбавленням права на їх відчуження, розпорядження та користування, з метою збереження речових доказів.

Прокурор у судове засідання не з`явився. У клопотанні зазначив, що просить проводити розгляд без участі ініціатора та власника майна, вимоги клопотання підтримала та просила задовольнити.

Володілець майна підозрюваний ОСОБА_4 у зв`язку із повторним порушенням порядку та не підкоренням розпорядженням головуючого у судовому засіданні був видалений із зали судового засідання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на ці положення закону, слідча суддя дійшла висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності прокурора, володільця майна - підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, належним чином повідомлених про дату та час судового розгляду.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Слідчою суддею установлено, що СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001558 від 08 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що «07.05.2024 близько 20 год. 45 хв. до чергової частини ВнП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення про те, що 07.05.2024 близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час розпиття алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих відносин, умисно, із використанням дерев`яної палиці, спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження, внаслідок отримання яких останній помер на місці події».

08.05.2024 слідчим СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 проведено огляд речей, добровільно виданих ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : шортів темно-сірого кольору та кофти сірого кольору, які у ході обшуку були вилучені.

Постановою слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 від 08.05.2024 шорти темно-сірого кольору та кофту сірого кольору визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У зв`язку з цим, відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно вимогам частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу; тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що вилучені 08.05.2024 у ході огляду речі, а саме: шорти темно-сірого кольору та кофта сірого кольору відповідають критеріям речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр уважати, що указані речі могли зберегти на собі сліди біологічного походження або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідча суддя уважає за необхідне накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на шорти темно-сірого кольору та кофту сірого кольору.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, не надано; вилучені речі обґрунтовано постановою слідчого визнано речовими доказами, оскільки вони відповідають критеріям, визначеними ст. 98 КПК України, що доведено прокурором.

На думку слідчої судді арешт вказаного майна є співрозмірним з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та використання майна як доказу у кримінальному провадженні. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження на шорти темно-сірого кольору та кофту сірого кольору.

Виконання ухвали доручити слідчому ВРЗСПЖЗО СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідча суддя