ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/272/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/68/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді клопотання задоволено частково. Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці по місцю його проживання, а саме: АДРЕСА_1 . Одночасно покладено на підозрюваного ОСОБА_7 процесуальні обов`язки згідно ст.194 КПК. Строк дії ухвали встановлено до 24 квітня 2024 року включно.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані слідчим та прокурором докази доводять існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, відносно нього достатнім є застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2024 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити повністю, за безпідставністю.

Свої вимоги мотивує тим, що зміст підозри не конкретна, а саме: не вказано в чому проявляється неприязні відносини із потерпілим ОСОБА_9 ; яке майно було підпалене; чому саме ганчіркою і де знаходяться її залишки; в якій руці і якою саме запальничкою здійснювався підпал.

Також зазначає, що додані до клопотання докази, а саме повідомлення та заява про факт вчинення злочину, а саме замаху на пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу; протокол огляду місця події від 24.02.2024; протокол невідкладного обшуку від 24.02.2024; показання потерпілого ОСОБА_9 ; покази свідка ОСОБА_10 ; висновок експерта від 25.02.2024 № СЕ-19/120-24/2480-Д не доводять, що вчинив саме він.

Також вказує, що він не є водієм і у нього відсутнє, як водійське посвідчення та легковий автомобіль, а вилучений автомобіль марки CITROEN д.н.з. НОМЕР_1 не має відношення до даної події.

Звертає увагу, що при особистому обшуку було вилученого його мобільний телефон Xiaomi Not 12 Pro.

Також вказує, що слідчим та прокурором не надано слідчому судді доказів існування ризиків передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний зазначає, що є військовослужбовцем, за час служби неодноразово нагороджувався військовим командуванням, по місцю проживання та проходження військової служби характеризується позитивно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, СВ ВП №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000039 від 24.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , який перебуває у неприязних відносинах з ОСОБА_9 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, 24 лютого 2024 року у вечірню пору доби (точного часу досудовим розслідування не встановлено), перебуваючи за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , використавши наявні за місцем проживання паливно-мастильні матеріали, виготовив легкозаймисту рідину, яку за допомогою лійки перелив у скляну пляшку з алкогольного напою торговельної марки «Легенда Тернополя» «БІЛА» «Ukrainian gorilka» ємністю 0,5 літра, горловину якої закрив ганчіркою, таким чином, самостійно приготував знаряддя для вчинення злочину.

Продовжуючи злочинний умисел 24 лютого 2024 року приблизно о 02:40 годині ОСОБА_7 , перебуваючи біля місця проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , тримаючи в руках заздалегідь підготовлену пляшку з легкозаймистою рідиною, горловина якої закрита ганчіркою, яку підпалив запальничкою та кинув дану пляшку через паркан на територію подвір`я ОСОБА_9 , внаслідок чого відбувся вибух та займання даної рідини, після чого ОСОБА_7 , виконавши усі дії, які вважав за потрібне для доведення кримінального правопорушення до кінця, зник з місця події, однак кримінальне правопорушення було не закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 самостійно ліквідував пожежу, чим не допустив пошкодження його майна.

25.02.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Враховуючи, що стандарт достатніх підстав (доказів) є нижчим ніж стандарту обґрунтованої підозри, для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів в них наявні достатні докази, які пов`язують підозрюваного з подією кримінального правопорушення в такій мірі, яка виправдовує подальше розслідування та застосування запобіжного заходу.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з подією кримінального правопорушення підтверджується, зокрема наступними відомостями:

повідомленням про факт вчинення злочину, у якому ОСОБА_9 повідомляє про те, що невстановлена особа 24.02.2024 року біля 02 год. 40 хв. пошкодила його майно шляхом підпалу, кинувши на його домогосподарство в АДРЕСА_2 скляну пляшку з легкозаймистою рідиною і спричинивши пожежу та заявою у якій просить долучити до матеріалів кримінального провадження відеозаписи з відеокамер, що розташовані на його домоволодінні;

протоколом огляду місця події від 24.02.2024 року, з якого вбачається, що біля підсобного приміщення №2 на відстані 2,8 м від огорожі виявлено пляшку ємкістю 0,5 л, а також на відстані 1,7 м від пляшки виявленого ганчірку. На вказаних предметах знаходяться ознаки горіння і запах паливно мастильних матеріалів;

показаннями потерпілого ОСОБА_9 який вказує, що він проживає за адресою АДРЕСА_2 , є старостою даного села з 2016 року. Під час його роботи у нього склалися не приязні відносини із ОСОБА_7 , який йому погрожував, що підтверджується скріншотом повідомлення із соціальних мереж. 23.02.2024 року близько 02 год. 20 хв. він почув як повз його будинок проїжджає автомобіль і через кілька секунд почув звук схожий на вибух на своєму подвір`ї, вибігши на подвір`я побачив вогонь і почав його гасити. Його подвір`я обладнане трьома відеокамерами і під час перегляду виявив, що біля його будинку о 02 год. 40 хв. проїхав автомобіль схожий на CITROEN сірого кольору, і припустив, що до цього може бути причетний ОСОБА_11 або члени його сім`ї, так як у його брата ОСОБА_12 саме такий автомобіль;

показами свідка ОСОБА_10 , яка є донькою потерпілого ОСОБА_9 і проживає в домі батьків. Їй відомо, що ОСОБА_7 пише критичні дописи про її батька в різних соціальних мережах. 24.02.2024 року біля 05 год. брат їй повідомив про те, що хтось намагався підпалити будівлю на подвір`ї батьків, яке обладнане відеокамерами. При перегляді відеозаписів було виявлено, що біля 02 год. 40 хв. по дорозі біля подвір`я проїхав автомобіль типу хетчбек схожий на автомобіль CITROEN сірого кольору, який є в користуванні сім`ї ОСОБА_7 ;

протоколом невідкладного обшуку від 24.02.2024 року із якого вбачається, що в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання ОСОБА_7 , під навісом виявлено паливномастильні матеріали у пляшках, скляні пляшки ємкістю 0,5л та автомобіль марки CITROEN д.н.з. НОМЕР_1 ;

згідно висновку експерта від 25 лютого 2024 року виявлені на вилученій при огляді місця події пляшці сліди відбитків пальців рук співпадають зі слідами пальців на дактилокарті на ім`я ОСОБА_7 .

Таким чином, доводи підозрюваного ОСОБА_7 про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які би вказували на його причетність до скоєння вказаного вище кримінального правопорушення, є безпідставними та спростовуються наданими до суду матеріалами.

При цьому на даному етапі провадження колегія суддів не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу до підозрюваного слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування того чи іншого запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є фактичні обставини, наведені у клопотанні слідчого з доданими до нього матеріалами.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Крім цього колегія суддів враховує наявність ризиків у кримінальному провадженні, існування яких визнано доведеним в оскарженій ухвалі.

Так, при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення, врахував, що ОСОБА_7 на даний час повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, і те, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_13 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та інших учасників, що вказує на доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Висновки слідчого судді про існування та вагомість вказаних ризиків в оскарженій ухвалі належним чином вмотивовані і обгрунтовані відповідними обставинами.

Так, щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування слідчий суддя правильно вказав, що даний ризик оцінюється в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного. Крім цього, обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Ці висновки повністю відповідають практиці ЄСПЛ, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ в якій зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Щодо ризику незаконного впливу на свідків та інших учасників провадження слідчий суддя правильно вказав, що слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Крім того, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. А тому, даний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, перевіркою матеріалів провадження в ході апеляційного розгляду встановлено, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя правильно врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, є учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем проживання та по місцю проходження військової служби, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Зазначені дані в сукупності свідчать про стійкі соціальні зв`язки підозрюваного за місцем проживання, у зв`язку з чим суддя клопотання слідчого задовольнив частково та застосував домашній арешт.

Погоджуючись з такими висновками колегія суддів вважає, що вони є обґрунтованими, а застосований запобіжний захід відповідає вимогам закону і є пропорційним ступеню тяжкості інкримінованих підозрюваному діянь та достатнім для досягнення завдань кримінального провадження на даному етапі досудового розслідування, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2024 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді