Справа № 509/3539/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000245 від 12.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному № 0000245 від 12.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України.

Встановлено, що 11.05.2024 до ВнП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те що 11.05.2024 в період часу з 08:00 по 18:00 невідома особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , мікрохвильової печі, електроінструментів та бухти кабелю.

Крім того встановлено, що 31.05.2024 року біля 18:00 годин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , незаконно заволодів транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 . Сума збитків становить 40000 гривень.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

10.06.2024 в ході огляду місця події за участю потерпілого ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ 2106, д.н.з НОМЕР_2 , під капотом якого виявлено маркування « НОМЕР_3 ». В ході огляду потерпілий ОСОБА_7 впізнав вказаний автомобіль, як належний йому, який раніше мав д.н.з НОМЕР_1 та яким 31.05.2024 незаконно заволодів його онук ОСОБА_6 . Крім того, виявлено та вилучено посвідчення водія на прізвище ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_4 , яке запаковане до полімерного сейфпакету ICR № 0152213.

11.06.2024 постановою слідчого вище вказані речі та предмети визнано речовими доказами.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказані речі та предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для повного та об`єктивного розслідування усіх обставин провадження, а також те, що вони являються речовими доказами, виникла необхідність в арешті даного майна.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може зберігати в собі сліди злочину. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, відповідає критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на наступні речі та предмети, вилучені в ході огляду місця події від 10.06.2024 за адресою: АДРЕСА_2 :

автомобіль марки ВАЗ 2106, д.н.з НОМЕР_2 , під капотом якого виявлено маркування « НОМЕР_3 », який після проведення відповідних слідчих дій та експертиз, передати на зберігання власнику.

посвідчення водія на прізвище ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_4 , що запаковане до полімерного сейфпакету ICR № 0152213, яке зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1