Справа № 159/3688/23
Провадження № 1-кп/159/125/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000051 від 25.02.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працював помічником чергового ізолятора тимчасового тримання №2 Головного управління Національної поліції у Волинській області

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_6 25.02.2023 приблизно о 02 годині 50 хвилин за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій, умисно протиправно з особистих мотивів заподіяв смерть ОСОБА_9 , здійснивши один прицільний постріл із табельної зброї - пістолету «Макарова» заводський номер « НОМЕР_1 », в життєво-важливу ділянку тіла ОСОБА_9 .

Від отриманих тілесних ушкоджень у виді наскрізного вогнепального кульового ушкодження лівої половини грудної клітки, з вхідним отвором у лівій половині грудної клітки, проходженням раневого каналу через ліву легеню, черевну частину стравоходу, печінку, діафрагму, праву легеню та вихідним отвором у правій боковій поверхні грудної клітки, які належать до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у Комунальному некомерційному підприємстві «Ковельське міськрайонне територіальне медичне об`єднання» Ковельської міської ради Волинської області.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).

Крім того, ОСОБА_6 у невстановлений час та за невстановлених обставин, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження з боєприпасами, в порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, незаконно придбав боєприпаси, а саме 10 (десять) пістолетних патронів, калібру 9х18мм, які виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби, які переніс і в подальшому зберігав за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Умисними діями, які полягали у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Показання обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.263 КК України визнав повністю і пояснив, що патрони віднайшов на території проведення АТО в той час як брав участь у захисті держави, привіз додому і зберігав на балконі окремо від табельної зброї.

ОСОБА_6 також погодився із звинуваченням у вбивстві, зауваживши, що окрім нього ніхто інший не міг скористатися табельною зброєю у його квартирі, проте він не пам`ятає цих подій. Обвинувачений зазначив, що того дня повернувся після нічного чергування, поклав зброю у кімнаті, переодягнувся і займався побутовими справами. Упродовж дня випив дві пляшки слабоалкогольних напоїв. ОСОБА_10 , якого він знав з дитинства і який проживав поверхом нижче в тому ж під`їзді, на його прохання відремонтував автомобіль. Маючи на меті віддячити за допомогу, він запросив ОСОБА_11 та ще одного товариша ОСОБА_22 на вечерю. Під час спілкування випили приблизно один літр горілки. В гості також заходила дружина ОСОБА_13 , для якої він приготував каву. У певний момент спілкування він втратив усвідомлення реальності, не пам`ятає хто коли пішов, і що відбувалося. Прокинувся у кайданках біля ліжка і був шокований звісткою про вчинений ним постріл.

Обвинувачений висловив співчуття дружині та матері ОСОБА_11 , попросив вибачення, засвідчив готовність понести призначене судом покарання, просив врахувати його сімейний стан і не призначати суворого покарання.

Мотиви суду.

Суд, перевіривши доводи сторони захисту і обвинувачення, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, достовірності і допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності для встановлення фактичних обставин, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Суд встановив, що 25.02.2023 приблизно о 03 години ночі на лінію 102 від ОСОБА_14 та окремо від представника закладу охорони здоров`я надійшли повідомлення про отримання ОСОБА_15 поранення в квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

Того ж дня під час огляду місця події у зазначеній квартирі виявлені табельна зброя ОСОБА_6 , два магазини споряджені набоями, відстріляна гільза та окремо вісім патронів. Зокрема, у коридорі виявлений предмет, схожий на гільзу з маркуванням «Махх Tech М19 9мм», у кухні на підвіконні біля входу до балкону виявлено порожню пляшку з-під горілки, на балконі у чорному поліетиленовому пакеті - дев`ять предметів, схожих на патрони, з маркування «38/88». В спальні виявлено мобільний телефон марки Samsung Galaxy A7, імеі-1: НОМЕР_2 , імеі-2: НОМЕР_3 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 , чорну кофту, чорні спортивні штани, чорні спідні штани, сіру кофту з капюшоном, сіро-чорну спортивну куртку, жетон № НОМЕР_5 , службове посвідчення серії НОМЕР_6 , карту-замісник № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_6 , в другій спальні на столі виявлено пістолет «Макарова» із заводським номером НОМЕР_1 , у пістолеті магазин відсутній, патрон у патроннику відсутній, на ліжку формені штани та кітель. В третій кімнаті на ліжку виявлено два предмети, схожі на магазини до пістолету, в одному з яких, маркованому «2940-1», знаходилося 8 патронів «Maxx Tech M19 9мм», у другому магазині, маркованому «2940-2», знаходилося 7 патронів «Makarov Форт 9мм», 1 патрон «38/88»(т.2 а.с.17-42).

Слід зауважити, що у другому магазині відстріляний патрон був замінений незаконно отриманим боєприпасом «38/88».

В квартирі за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою : АДРЕСА_2 в ході огляду місця події виявлено чоловічий одяг (чорна куртка з оранжевою підкладкою, зелений гольф, чорна футболка) з плямами бурого кольору, схожими на кров, а у підшивці куртки предмет, схожий на кулю (т.2 а.с. 48-57).

Згідно з висновком судової експертизи зброї від 03.05.2023 №СЕ-19/103-22/3656 надані на дослідження: одна гільза, яка виявлена в квартирі обвинуваченого є відстріляною гільзою пістолетного патрона калібру 9х18 мм (ПМ), одна куля, яка виявлена в квартирі потерпілого є стріляною кулею пістолетного патрону калібру 9х18мм (ПМ), гільза і куля відстріляні з вилученого у квартирі обвинуваченого пістолета системи Макарова «ПМ», калібру 9х18мм, заводський номер « НОМЕР_1 » (т.2 а.с.127-135).

Пістолет системи Макарова «ПМ», калібру 9х18мм, заводський номер « НОМЕР_1 », і 16 набоїв до нього («Maxx Tech M 9мм», «9мм Форт Makarov») були видані Ковельським РУП ГУНП старшому сержанту поліції ОСОБА_6 на постійне носіння та зберігання (т.2 а.с.193-195).

Відповідно до висновків судових експертиз зброї від 30.03.2023 №СЕ-19/103-23/2748-БЛ, від 30.03.2023 №СЕ-19/103-23/2749-БЛ, від 31.03.2023 №СЕ-19/103-23/2750-БЛ, виявлені та вилучені у квартирі обвинуваченого 10 незаконно отриманих патронів з маркуванням «38/88» ; 15 патронів з написами «Maxx Tech M 9мм», «9мм Форт Makarov» до табельної зброї належать до боєприпасів і є пістолетними патронами калібру 9х18мм, патрони виготовлені промисловим способом, для стрільби придатні (т.2 а.с.103-105).

За результатами проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи від 31.03.2023 № СЕ-19/103-23/3579-БД на пістолеті з маркувальним позначенням « НОМЕР_1 », а саме на рукоятці виявлені генетичні ознаки клітин, які відповідають зразку букального епітелію ОСОБА_6 (т.2 а.с.170-179).

Згідно з висновком судової медико-криміналістичної експертизи від 26.05.2023 №45-МК (т.2 а.с.159-165) та судово-медичної експертизи від 22.05.2023 №30 (т.2 а.с. 150-155) на тілі ОСОБА_11 наявне наскрізне вогнепальне кульове ушкодження лівої половини грудної клітки, з вхідним отвором у лівій половині грудної клітки, проходженням раневого каналу через ліву легеню, черевну частину стравоходу, печінку, діафрагму, праву легеню та вихідним отвором у правій боковій поверхні грудної клітки. Раневий канал продовжується зліва направо з місцем входу в лівій половині грудної клітки, через нижні частки лівої легені до печінки дещо зверху донизу, далі в печінці змінює свій напрямок на майже горизонтальний через нижні частки правої легені, попутно пронизуючи обидва куполи діафрагми, до місця виходу в правій половині грудної клітки. Дане тілесне ушкодження належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному випадку викликало смерть потерпілого. Положення тіла та нападника в момент спричинення тілесних ушкоджень могло бути будь-яке, за умови можливості здійснити постріл з утворенням вищеописаного раневого каналу. Будь-яких слідів, характерних для боротьби, самооборони чи падіння з висоти власного зросту, не виявлено. Пошкодження на тілі ОСОБА_9 утворилися від одного пострілу зі зброї, спорядженої кулею. Постріл був здійснений впритул.

Допитаний в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України потерпілий ОСОБА_9 , будучи у тяжкому стані в лікувальному закладі, підтвердив, що вогнепальне поранення йому завдав обвинувачений ОСОБА_6 . Хід і результати допиту зафіксовані за допомогою технічних засобів відеофіксації (т.2 а.с. 188-190). Зокрема ОСОБА_16 повідомив, що з дитинства знає ОСОБА_17 , вони проживають в одному під`їзді. Того дня він відремонтував на прохання ОСОБА_17 автомобіль і на подяку останній запросив його разом із іншим сусідом ОСОБА_18 до себе в квартиру на вечерю. За вечерею не конфліктували, спокійно розмовляли і випили незначну кількість алкоголю. Коли всі розійшлись залишились з ОСОБА_31 удвох , розмовляли і ще трішки випили. Збираючись додому він підійшов до вхідних дверей, присів і почав взуватися. У цей час почув звук перезарядки зброї, обернувся і побачив ОСОБА_6 , який перебуваючи на відстані 4 метрів цілився в нього. Усвідомлюючи наміри ОСОБА_17 попросив не робити цього, але той не відреагував і здійснив постріл. Відчувши сильний біль і побачивши кров він вийшов з квартири ОСОБА_17 і тримаючись за стіни, спустився у власну квартиру, де втратив свідомість.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_20 (дружина вбитого) повідомила, що дійсно того дня чоловік відремонтував обвинуваченому автомобіль і вони разом вечеряли. Зваживши на дзвінок дружини ОСОБА_21 , яка була з дітьми у селі і попросила подивитися чим займається обвинувачений, оскільки він вже випивший, вона піднялась у квартиру ОСОБА_31. Обвинувачений, ОСОБА_22 та її чоловік вечеряли і спілкувалися на різні теми. Обвинувачений і ОСОБА_22 вживали спиртні напої. Приблизно о 01 годині ночі вона пішла додому, а в квартирі залишилися лише обвинувачений і її чоловік. Через певний час почула звук схожий на постріл і крик чоловіка. Чоловік зайшов у квартиру і впав на підлогу, сказавши лише, що « ОСОБА_23 його вбив нізащо». В той час, як ОСОБА_13 забирала карета швидкої допомоги, ОСОБА_21 стояв на балконі і курив. Пізніше у лікарні вона неодноразово запитувала чоловіка про причини пострілу, однак ОСОБА_24 не зміг зрозуміти таку поведінку обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_20 також повідомила суду про відомий їй факт розмови дружини обвинуваченого із керівництвом обвинуваченого, де вона повідомляла про зловживання обвинуваченим спиртними напоями і просила забрати табельну зброю.

Свідок ОСОБА_25 (мати вбитого) підтвердила, що син втрачаючи кров і відчуваючи страшний біль повідомив, що зробив це ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_27 показав, що вдень допомагав обвинуваченому у побутових справах, упродовж дня обвинувачений випив кілька пляшок слабоалкогольного напою, ввечері вони разом випили пляшку горілки. За вечерею були ще ОСОБА_16 з дружиною. Очевидцем самої події він не був, оскільки пішов раніше, проте жодних суперечностей чи конфліктів, які б могли спричинити таку реакцію, у його присутності не було.

Свідок ОСОБА_28 показав, що прибув на виклик поліції у складі групи реагування, двері у квартиру ОСОБА_17 були зачинені, на вимогу відчинити власник не реагував. Хтось з рідних привіз ключ і відімкнув двері. ОСОБА_29 спав на дивані, його розбули і взяли в кайданки. Ззовні він мав ознаки сп`яніння.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 25.02.2023 №105 проведено освідування ОСОБА_6 , об 11.30 за допомогою алкотестера Драгер 6820 виявлено 0,76% алкоголю.

Допитані в якості свідків сусіди обвинуваченого подружжя ОСОБА_30 підтвердили неодноразове вживання ОСОБА_31 спритних напоїв поза службою.

Згідно з висновком судової амбулаторної судово-психіатричної первинної експертизи від 07.04.2023 №163 ОСОБА_6 на будь-який психічний розлад не страждає, в період вчинення інкримінованих йому протиправних дій не виявляв ознак хронічного психічного захворювання, недоумства чи тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними (т.2 а.с.140-142).

Сукупність зазначених доказів доводить умисел і особистий мотив ОСОБА_17 на вбивство під впливом простого алкогольного сп`яніння.

Суд відхиляє доводи захисників обвинуваченого про неповноту висновку судової амбулаторної судово-психіатричної первинної експертизи від 07.04.2023 №163 та очевидність ознак патологічного сп`яніння, яке є проявом неосудності обвинуваченого у момент пострілу.

Відповідні мотиви суд навів в ухвалі від 12.03.2024 при вирішенні клопотання сторони захисту про призначення повторної комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Судовий експерт ОСОБА_32 , який має значний стаж роботи, в ході допиту в судовому засіданні 12.03.2024 дав вичерпні відповіді на поставлені стороною захисту питання та обґрунтував висновки про відсутність у ОСОБА_17 тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану.

На переконання суду ОСОБА_29 як на час вчинення злочину, так і на даний час є осудним і підлягає кримінальній відповідальності за вчинене.

Призначення покарання

При призначенні покарання суд керується положеннями ст. 50, 65 КК України, в силу яких належить врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання з тим, щоб особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, було призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з наведеною у ст. 12 КК класифікацією ОСОБА_29 вчинив особливо тяжкий злочин (ч.1 ст.115 КК України) та тяжкий злочин ( ч.1 ст.263 КК України).

Обставиною, що пом`якшує покарання, є визнання вини у вчиненні злочину за ч.1 ст.263 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З приводу даних про особу обвинуваченого необхідно зазначити таке:

- відповідно до службової характеристики ОСОБА_29 працював в органах поліції з 07.11.2015, зарекомендував себе з позитивної сторони, як дисциплінований, сумлінний, ініціативний, енергійний та вимогливий працівник, до виконання службових обов`язків ставився добросовісно, за період служби в поліції до дисциплінарної відповідальності не притягувався; є учасником АТО, у 2015 році захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в АТО, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення; ОСОБА_6 ввічливий, тактовний, уважний до товаришів і громадян, користувався авторитетом серед колег по роботі (т.3),

- згідно з довідкою начальника СПЗ УКЗ ГУНП у Волинській області від 02.03.2023 за період проходження служби в Національній поліції старший сержант поліції ОСОБА_6 проблем психологічного характеру не мав. За результатами психодіагностичного обстеження від 12.05.2004 характеризувався доброзичливістю, емоційною сприйнятливістю при зовнішній стриманості, достатньому самоконтролі в області почуттів та поведінки. Відмічалася орієнтація на загальноприйняті норми та правила, спостерігався достатній рівень стресостійкості. За результатами опитувальника, проведеного 01.02.2021, у ОСОБА_6 встановлено мінімальний депресивний стан, а за результатами опитувальника від 15.11.2021 - депресія відсутня (т.3),

- відповідно до довідки начальника УКЗ ГУНП у Волинській області від 03.03.2023 ОСОБА_6 з 20.05.2021 до 16.10.2022 проходив службу у Збройних Силах України, з 07.06.2004 до 06.11.2015 - у військах та органах МВС, з 07.11.2015 до звільнення 01.03.2023 - в поліції (т. 3),

- за фактом надзвичайної події за участю помічника чергового ІТТ№2 ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 проведено службове розслідування, про що 27.02.2023 комісією службових осіб ГУНП у Волинській області складений висновок: до ОСОБА_6 ( НОМЕР_8 ) застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (т.2 а.с.203-219),

- ОСОБА_29 вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, на обліку у нарколога та психіатра не перебував, лікування у психіатричній лікарні та центрі залежності не проходив, під час досудового розслідування добровільно надавав біологічні зразки, не чинив перешкод для розслідування, попросив вибачення у рідних та дружини вбитого, запропонував відшкодування витрат на лікування вбитого, однак така пропозиція була відхилена потерпілими.

Враховуючи наведене, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 та ч.1 ст.263 КК України, а остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань.

Вирішення цивільного позову

Потерпіла ОСОБА_4 , яка є дружиною ОСОБА_9 , заявила до обвинуваченого ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням ( а.с.36-70, т.1).

В обґрунтування зазначила, що внаслідок вогнепального поранення її чоловік ОСОБА_9 з 25.02.2023 по 28.03.2023 перебував на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Ковельське міськрайонне територіальне медичне об`єднання» Ковельської міської ради Волинської області, у зв`язку з чим вона понесла матеріальні витрати на придбання ліків, оплату необхідних медичних обстежень і в наступному на поховання чоловіка, усього на загальну суму 70 562,06 грн.

Заявлена до стягнення компенсація моральної шкоди становить 1 000 000 (один мільйон) гривень і обґрунтована глибиною страждань через втрату чоловіка, батька двох неповнолітніх дітей, вимушених змін у житті та порушенням нормального способу життя.

Також потерпіла посилаючись на норми статті 1200 ЦК України та статті 182 СК України просила стягнути з обвинуваченого на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , у розмірі по 2833 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття, та аліменти на її утримання до досягнення молодшою дитиною 14 років у розмірі 2684 грн щомісячно, оскільки на момент смерті чоловіка та на час розгляду справи судом вона не працює, здійснює догляд за малолітнім сином Аркадієм.

Позивач просила понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 гривень покласти на обвинуваченого.

Позовні вимоги належить задовольнити частково з огляду на таке.

Щодо відшкодування майнової шкоди.

Особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов (стаття 128 КПК України).

У справі суд встановив, що смерть ОСОБА_9 настала внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1195 ЦК фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок утрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника (абзац 1 частини першої статті 1201 ЦК України).

Потерпіла документально підтвердила понесені витрати на придбання ліків та оплату медичних обстежень ОСОБА_9 у період з 25.02.2023 по 28.03.2023 у сумі 58 479,56 грн, на придбання автомобільного пального для поїздок у лікарню до чоловіка - 999,70 грн, а також витрати на ритуальні послуги та придбання ритуальних товарів - 11 083 грн Відповідно до наданих фіскальних чеків період придбання ліків, медичних препаратів, оплата медичних обстежень збігається з періодом проходження потерпілим лікування, а види ліків і їхні назви вказують на те, що ці ліки могли використовуватися для лікування потерпілого.

Відтак, вимоги цивільного позивача про відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням та похованням ОСОБА_9 , у сумі 70 562,06 грн обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди

За змістом частини першої та п`ятої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Під моральною шкодою, згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, слід розуміти: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абзацу 1 пункту 9 цієї ж постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд враховує те, що факт передчасної і насильницької смерті ОСОБА_9 спричинив моральні страждання його дружині та неповнолітнім дітям. Потерпіла, яка заявила вимоги про відшкодування шкоди, понесла моральні страждання та переживання, усвідомлюючи втрату близької людини, у молодому віці втратила чоловіка, а діти втратили батька, родина зазнала суттєвих негативних наслідків пов`язаних з втратою годувальника, неможливістю повного відновлення попереднього стану.

З урахуванням наведеного, а також вимог розумності і справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в заявленому розмірі 1 000 000 гривень.

Щодо відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого і пов`язаною із щомісячними виплатами.

Позивач помилково ототожнює передбачені статтею 1200 ЦК України щомісячні виплати пов`язані із втратою годувальника з аліментами, розмір і порядок виплати яких визначений статтею 182 СК України. Відповідно помилково визначає розмір таких виплат на рівні прожиткового мінімуму (2833 грн і 2684 грн).

Компенсаційні виплати у зв`язку із смертю годувальника врегульовані статтею 1200 ЦК України, яка визначає, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Особам, визначеним у пунктах 1 - 5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди.

З огляду на викладене, право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого ОСОБА_9 мають неповнолітні діти, які були на його утриманні: ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 45, 46, копії свідоцтв про народження дітей), дружина ОСОБА_4 (т.1 а.с. 44, копія свідоцтва про шлюб НОМЕР_9 від 12.09.2006), яка здійснює догляд за сином до 14 років.

Згідно з частиною першою статті 1202 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

В зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_16 на момент загибелі не працював, середній заробіток, для визначення розміру відшкодування шкоди у разі смерті потерпілого, відповідно до частини першої статті 8 ЦК України за аналогією закону має бути визначений відповідно до частини другої статті 1195 ЦК України, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, за вирахуванням відповідно до частини другої статті 1200 ЦК України частки, яка припадала на нього самого, та відповідно до частини першої статті 1202 ЦК України щомісячними платежами, тобто відшкодування на кожну дитину та позивачку має становити по 1/4 частині мінімальної заробітної плати щомісячно.

Щодо часу, з якого слід стягнути з відповідача кошти на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, зважаючи на відсутність у чинному законодавстві, норми, яка регулює ці відносини, суд виходячи із принципу диспозитивності враховує вимогу позивача проводити розрахунок із дня подання позову, тобто з 01.08.2023 ( а.с.36 т.1).

Розмір мінімальної заробітної плати для розрахунку виплат суд визначає відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 на рівні 6700 грн, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з січня 2024 року - 7100 грн, з квітня 2024 року - 8000 грн.

Відповідно до частини другої статті 1208 ЦК України в подальшому за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування може бути збільшений за рішенням суду.

Відтак в цій частині позов належить задовольнити частково.

Витрати на правничу допомогу

Витрати потерпілої на правову допомогу в розмірі 15 000 грн документально підтверджені та відповідно до статей 120,124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Рішення щодо речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження

Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2023 на речові докази, необхідно скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема витрати на залучення експертів для проведення експертних досліджень, документально підтверджені на загальну суму 28 138,69 грн. З урахуванням положень частини другої статті 122, статті 124 КПК України їх необхідно стягнути з обвинуваченого.

На час розгляду справи судом обвинувачений продовжує утримуватися під вартою. Підстав для зміни запобіжного заходу суд не знаходить.

У строк покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з дня затримання в порядку статті 208 КПК України, тобто з 25.02.2023, по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись статтями 349, 374, 375, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України і призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років,

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 25.02.2023 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишити тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_10 ) матеріальну шкоду, завдану злочином, у розмірі 70 562 (сімдесят тисяч п`ятсот шістдесят дві) гривні 06 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_10 ) 1 000 000 (один мільйон) гривень компенсації завданої моральної шкоди.

Стягувати з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_10 ) щомісячно, починаючи з 01.08.2023 і до досягнення малолітнім ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 14 років (до ІНФОРМАЦІЯ_7), відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_9 , в розмірі 1/4 частини визначеної законодавством України мінімальної заробітної плати (виходячи із мінімальної заробітної плати з серпня по грудень 2023 року - 6700 грн, з січня 2024 року - 7100 грн, з квітня 2024 року - 8000 грн).

Стягувати з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_10 ) призначене для неповнолітнього ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_9 , в розмірі 1/4 частини визначеної законодавством України мінімальної заробітної плати (виходячи із мінімальної заробітної плати з серпня по грудень 2023 року - 6700 грн, з січня 2024 року - 7100 грн, з квітня 2024 року - 8000 грн), щомісячно, починаючи з 01.08.2023 і до досягнення ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_5).

Стягувати з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_10 ) призначене для неповнолітньої ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_9 , в розмірі 1/4 частини визначеної законодавством України мінімальної заробітної плати (виходячи із мінімальної заробітної плати з серпня по грудень 2023 року - 6700 грн, з січня 2024 року - 7100 грн, з квітня 2024 року - 8000 грн), щомісячно, починаючи з 01.08.2023 і до досягнення ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_6).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_10 ) витрати, пов`язані з отриманням правничої допомоги, в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2023 на речові докази.

Речові докази:

- пістолет «Макарова» із заводським номером НОМЕР_1 , два магазини до нього «2940-1», «2940-2», 15 патронів до табельної зброї, жетон № НОМЕР_5 , службове посвідчення серії НОМЕР_6 , карту-замісник № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_6 - передати до ГУНП у Волинській області за належністю;

- 1 гільзу, 1 кулю, 9 патронів «38/88» - знищити;

- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A7, імеі-1: НОМЕР_2 , імеі-2: НОМЕР_3 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 , чорну кофту, чорні спортивні штани, чорні спідні штани, сіру кофту з капюшоном, сіро-чорну спортивну куртку, які належать обвинуваченому - повернути його дружині ОСОБА_39 ;

- формені штани та кітель обвинуваченого, а також чорну куртку з оранжевою підкладкою, зелений гольф та чорну футболку потерпілого - знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 в доход держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 28 138 (двадцять вісім тисяч сто тридцять вісім) гривень 69 копійок, а саме на проведення експертиз:

судової вибухо-технічної експертизи від 17.03.2023 №СЕ-19/103-23/2485-ФХВР - 3398,04 грн. (т.2 а.с.78),

судової вибухо-технічної експертизи від 21.03.2023 №СЕ-19/103-23/2483-ФХВР - 4530,72 грн. (т.2 а.с.89),

судової вибухо-технічної експертизи від 21.03.2023 №СЕ-19/103-23/2482-ФХВР - 3020,48 грн. (т.2 а.с.98),

судової експертизи зброї від 30.03.2023 №СЕ-19/103-23/2748-БЛ - 755,12 грн. (т.2 а.с.106),

судової експертизи зброї від 30.03.2023 №СЕ-19/103-23/2749-БЛ - 755,12 грн. (т.2 а.с.114),

судової експертизи зброї від 31.03.2023 №СЕ-19/103-23/2750-БЛ - 755,12 грн. (т.2 а.с.122),

судової експертизи зброї від 03.05.2023 №СЕ-19/103-22/3656 - 2868 грн. (т.2 а.с.136),

судової молекулярно-генетичної експертизи від 31.03.2023 № СЕ-19/103-23/3579-БД - 12056,09 грн. (т.2 а.с. 180).

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, протягом тридцяти днів з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1