У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням комунікаційної платформи "ВКЗ", апеляційну скаргу ОСОБА_5 , в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 серпня 2023 року,

за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,

представника особи, яка подала скаргу,

адвоката ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 19.07.2023.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_5 , відповідно до ст. 218 КПК України, була скерована за належністю для організації розгляду в межах чинного законодавства до Одеської обласної прокуратури, про що також повідомлено автора звернення, отже, скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей за їх заявою про кримінальне правопорушення - є безпідставною.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що 11.08.2023 була винесена лише резолютивна частина ухвали, зі змісту якої не було відомо мотивувальну частину ухвали та підстави відмови для можливого подальшого оскарження, при цьому його не було повідомлено про порядок та строк оскарження судового рішення.

Оскільки ж оскаржувана ухвала опублікована - 19.08.2023, про що було отримано відповідного електронного листа, тому і скласти апеляційну скаргу у строк визначений законом не було можливості.

Що стосується ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.08.2023, то ОСОБА_5 просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою: визнати протиправною бездіяльність слідчого Офісу Генерального прокурора України щодо невнесення в ЄРДР повідомлення про злочин; зобов`язати Офіс Генерального прокурора України невідкладно внести відомості про вчинення злочину, який має ознаки складу, що передбачений ст. 125, ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 187 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви про вчинення злочину та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства; зобов`язати Офіс Генерального прокурора України повідомити йому- ОСОБА_5 номер ЄРДР у встановленому законом порядку.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги ОСОБА_5 зазначає, що своєю ухвалою від 11.08.2023 слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва фактично позбавив його права захисту та узаконив протиправні дії посадових осіб Офісу Генерального прокурора України, які не відповідають нормам КПК України.

ОСОБА_5 наголошує, що заяву про вчинене кримінальне правопорушення від 19.07.2023 було оформлено відповідно до положень КПК України з урахуванням положень ст.ст. 60, 383 КПК України та з вказівкою складу злочину за конкретними статтями кримінального кодексу.

Посилаючись на вимоги ст. 214 КПК України, заявник наголошує, що якщо заяву про вчинення кримінального правопорушення не внесли до ЄРДР, то така заява не могла бути передана за підслідністю та належністю до Одеської обласної прокуратури для подальшого розгляду в порядку кримінального слідства.

Звертає увагу, що 11.08.2023, при слуханні справи головуюча суддя ОСОБА_7 залучила його- ОСОБА_5 як скаржника, не роз`яснила права та обов`язки учасника судового процесу, як того вимагає ст. 345 КПК України.

Крім того, в судовому засіданні під технічний запис суддя ОСОБА_7 висловила свою упереджену думку про те, що він- ОСОБА_5 повинен був звернутись з заявою адресованою до Офісу Генерального прокурора саме до Прокуратури Одеської області, що не передбачено нормами КПК України, тобто під час судового засідання, куди не прийшов представник Офісу Генерального прокурора, суддя ОСОБА_7 відкрито висловлювала позицію відповідача по справі, а потім винесла ухвалу на користь Офісу Генерального прокурора.

Офіс Генерального прокурора про час та місце розгляду провадження повідомлений у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка прокурора у судове засідання суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду провадження за приписами ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення ОСОБА_5 та в його інтересах адвоката ОСОБА_6 , які підтримали доводи як клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, так і щодо судового рішення з викладених підстав, дослідивши матеріали провадження за скаргою, обговоривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, який викладено у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, у випадку коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив у інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Разом з цим, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Поняття поважності причин пропуску строків є оціночним і його вирішення покладається на розсуд суду.

З матеріалів провадження за скаргою видно, що 11.08.2023 слідчим суддею проголошено лише вступну та резолютивну частини ухваленого рішення стосовно ОСОБА_5 (а.п. 24), з повідомленням 19.08.2023 на його електронну адресу щодо опублікування повного тексту ухвали (а.п. 35-36), з якою, як він стверджує, ознайомився 20.08.2023.

Надалі, як указує ОСОБА_5 , він 25.08.2023 намагався направив апеляційну скаргу через "Електроний суд" (а.п. 80-81), однак як йому стало відомо, Київський апеляційний суд на той час не приймав документи через "Електроний суд", а зважаючи на те, що він проживає в м. Одеса, через постійні повітряні тривоги та відключення світла, зміг подати апеляційну скаргу лише 12.09.2023.

За викладеним, у даному конкретному випадку, не вдаючись до відстеження роботи системи "Електронного суду" в апеляційному суді, колегія суддів вважає за можливе поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Главою 26 КПК України визначено та регламентовано порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого/детектива, дізнавача, прокурора на досудовому провадженні.

За нормою ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як убачається з матеріалів судового провадження за скаргою, ОСОБА_5 звернувся до Генерального прокурора в порядку ст. 214 КПК України з заявою від 19.07.2023, в якій вказував про вчинення, на його думку, 07.12.2019 щодо нього злочину сім`єю сестри - Константінових, матір`ю - ОСОБА_8 , адвокатом ОСОБА_9 та поліцейськими м. Одеси за адресою: АДРЕСА_1 , з проханням притягнути до відповідальності адвоката ОСОБА_10 та працівників поліції м. Одеси (а.п. 5-6).

З листа заступника начальника першого відділу управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурахОфісу Генерального прокурора ОСОБА_11 від 25.07.2023 року за № 09/1/1-р-23 вбачається, що вказане звернення ОСОБА_5 направлено для організації його розгляду до Одеської обласної прокуратури, з вказівкою щодо інформування заявника про результати такого розгляду.

Копія вказаного листа була скерована на електрону адресу ОСОБА_5 (а.п. 32).

Проте, 31.07.2023 ОСОБА_5 звернувся в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив визначити протиправною бездіяльність слідчого Офісу Генерального прокурора щодо невнесення в ЄРДР повідомлення про злочин; зобов`язати Офіс Генерального прокурора невідкладно внести відомості про вчинення злочину, який має ознаки складу передбаченого ст. 125, ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 187 КК України до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_5 про вчинення злочину та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства; повідомити йому- ОСОБА_5 номер ЄРДР у встановленому законом порядку.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов висновку, що дії уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо направлення звернення ОСОБА_5 до Одеської обласної прокуратури не суперечить вимогам чинного законодавства та не є порушенням процесуальних прав заявника, з правильністю чого погоджується і колегія суддів, враховуючи положення п. 3.6 Інструкції "Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені правопорушення", затвердженої наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 № 125, у взаємозв`язку з положеннями п. 3 розділу ІІ Інструкції "Про організацію роботи органів прокуратури з особистого прийому, розгляду звернень і запитів та забезпечення доступу до публічної інформації", затвердженої наказом Офісу Генерального прокурора від 06.08.2020 № 363, з послідуючими змінами, бо за змістом вказаних інструкції заяви і повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень можуть бути направлені для організації досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня, що не виключає внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 19.07.2023 відповідно до положень ст. 214 КПК України уповноваженою особою з дотриманням територіального принципу, що якраз і буде сприяти принципу дотримання розумних строків.

Отже встановлено, що вищевказана заява ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень не була проігнорована і не залишена без відповідного реагування в Офісі Генерального прокурора, а передана за належністю до Одеської обласної прокуратури, що спростовує доводи ОСОБА_5 про бездіяльність Офісу Генерального прокурора.

Направлення заяви ОСОБА_5 від 19.07.2023 про вчинення кримінальних правопорушень до Одеської обласної прокуратури для перевірки доводів, викладених в ній, не свідчить про визначення підслідності провадження у змісті положень ст. 218 КПК України.

Що стосується посилання ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, що слідчий суддя в порушення ст. 345 КПК України не роз`яснила права та обов`язки учасника судового процесу, то воно не є беззастережним, оскільки цією нормою кримінального процесуального закону регламентовано, що судовий розпорядник роздає особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, передбачені цим Кодексом, а ОСОБА_5 знаходився поза межами приміщення будь-якого суду, а перебував на відеоконференції через електронний кабінет.

Відомості про те, що ОСОБА_5 під час розгляду провадження заявив клопотання про роз`яснення йому прав та обов`язків, журнал судового засідання від 11.08.2023 не містить (а.п. 20-23).

Не заявляв ОСОБА_5 і відвід слідчому судді з підстав того, що вона з`ясовувала його позицію щодо необхідності звернення саме до Офісу Генерального прокурора, а не до Прокуратури Одеської області, - що само по собі також не може вказувати на упередженість слідчого судді.

Інших підстав для обстоювання своєї позиції ОСОБА_5 в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції, як і його представник, - не вказали.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді - колегія суддів не вбачає.

За викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_5 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 серпня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 19 липня 2023 року, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3