НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

30 квітня 2024 року Справа № 322/609/24

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Темирівка Гуляйпільського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , має середню спеціальну освіту, одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

Солдат ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді старшого стрільця ІНФОРМАЦІЯ_3 в/ч НОМЕР_1 ЗСУ.

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Так, ОСОБА_4 , 28 вересня 2023 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, знаходячись на території с. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне поводження з вогнепальною зброєю, умисно, незаконно придбав (знайшов) бойову нарізну вогнепальну стрілецьку зброю - самозарядний пістолет конструкції Макарова калібру 9x18 мм, заводський номер НОМЕР_2 , 1980 року випуску, промислового виробництва Іжевського механічного заводу (СРСР).

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 незаконно, умисно перевіз вказану вогнепальну зброю з собою за місцем тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 ЗСУ та умисно її зберігав при собі.

В подальшому, 22 березня 2024 року, у вечірній час доби, ОСОБА_4 , рухаючись в якості пасажира на автомобілі марки «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_3 з смт. Покровське Синельниківського району Дніпропетровської області до м. Вільнянськ Запорізького району Запорізької області, продовжував умисно зберігати при собі бойову нарізну вогнепальну стрілецьку зброю - самозарядний пістолет конструкції Макарова калібру 9x18 мм, заводський номер НОМЕР_2 , 1980 року випуску, промислового виробництва Іжевського механічного заводу (СРСР), однак на 59 км а/д «Запоріжжя-Донецьк » поблизу смт. Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області був зупинений працівниками поліції.

Цього ж дня, в період часу з 20 год. 22 хв. по 20 год. 42 хв., у ході проведення огляду місця події, що проводився на відкритій ділянці місцевості, яка розташована на 59 км а/д «Запоріжжя-Донецьк » поблизу смт. Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області у ОСОБА_4 виявлено та вилучено бойову нарізну вогнепальну стрілецьку зброю - самозарядний пістолет конструкції Макарова калібру 9x18 мм, заводський номер НОМЕР_2 , 1980 року випуску, промислового виробництва Іжевського механічного заводу (СРСР), який ОСОБА_4 умисно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, документів, що підтверджують розмір витрат на залучення експерта, та документів щодо речових доказів у справі. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що він дійсно за вищезазначених обставин придбав, носив та зберігав вогнепальну зброю, а саме самозарядний пістолет конструкції Макарова калібру 9x18 мм, заводський номер НОМЕР_2 , 1980 року випуску, без передбаченого законом дозволу. За твердженням обвинуваченого, він не користувався зазначеною зброєю, патронів до неї не мав.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого під час досудового розслідування.

При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Суд також враховує те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, отже не має схильності до вчинення кримінальних правопорушень, а матеріалів, які б негативно характеризували його за місцем служби, стороною обвинувачення суду не надано.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують його покарання та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся. Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Довідкою Запорізького НДЕКЦ підтверджується розмір витрат на проведення експертизи у сумі 3029,12 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, ч. 1 ст. 263 КК України, ст.ст. 100, 124, 349, 373 - 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

3. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, щодо засуджених військовослужбовців здійснюється командирами військових частин.

4. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 3029,12 грн. (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 коп.).

5. Речові докази у справі: пістолет конструкції Макарова, заводський номер НОМЕР_2 , - повернути Управлінню Служби безпеки України в Чернігівській області.

6. Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1