ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/492/24 Справа № 191/2470/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000309 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз:

- 11.03.2015 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст.185, ч.2 ст.187, ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.06.2015 року вирок в частині призначеного покарання скасовано, визнано винуватим за ч. 2, 3 ст.185, ч.2 ст.187, ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 12.08.2022 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимий, останній раз:

- 23.07.2021 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.190, ст.75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік. 02.08.2022 року звільнений по закінченню іспитового строку,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

З апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 вбачається, що він не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію його дій, вважає, що вирок суду в частині призначеного покарання є занадто суворим, а тому просить вирок суду скасувати або застосувати до нього ст.69 КК України чи ст.616 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що в нього є мати та сестра, які страждають на певні захворювання, також його дружина є вагітною, тому вони потребують його допомоги.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: - за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці; - за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_9 щодо якого апеляційні скарги не подані.

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 , перебуваючи в смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області 29.03.2023 року, приблизно о 13.10 годин, разом зі співучасником кримінального правопорушення ОСОБА_9 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, прибули до домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_5 , де, шляхом пошкодження дерев`яних вхідних дверей у будинок, потрапили до середини вищевказаного будинку та прослідкувавши в прибудову демонтували апарат опалювальний газовий побутовий «АТОN» модель АОГВМН - 10 ЕП, бувший у використанні, вартість якого становить 11 200 грн, що належить ОСОБА_10 , з яким залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 спричинили ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 11 200 грн.

Також, ОСОБА_8 , перебуваючи в смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області 02.04.2023 року, приблизно о 17.00 годині, маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, вступив у попередню змову зі своїм знайомим ОСОБА_9 .

В цей же день, 03.04.2023 року, приблизно о 18.10 годині, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, прибули до огородженої, охоронюваної території АТ «Укрзалізниця», Філія «Центр з будівництва та ремонту колії», СП «Іларіонівська колійна машинна станція», за адресою: АДРЕСА_6 , де перелізши через паркан потрапили на вказану територію.

Перебуваючи на охоронюваній, огородженій території АТ «Укрзалізниця», Філія «Центр з будівництва та ремонту колії», СП «Іларіонівська колійна машинна станція», ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 , впевнившись, що за їх протиправними діями ніхто не спостерігає, підійшли до одного зі складських приміщень, де, за допомогою знайденої на вказаній території металевої труби, пошкодили замок складського приміщення, та через вже відчинені двері проникли в середину складського приміщення. Перебуваючи в середині складського приміщення, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 склали до принесених з собою для вчинення кримінального правопорушення мішки різне майно, з яким прослідували до огорожі території АТ «Укрзалізниця», Філія «Центр з будівництва та ремонту колії», СП «Іларіонівська колійна машинна станція», але не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, а саме залишити місце вчинення злочину, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були помічені на місці вчинення злочину (біля огорожі) складачем поїздів ОСОБА_11 , та залишивши викрадене майно та території, залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 могли спричинити АТ «Укрзалізниця», Філія «Центр з будівництва та ремонту колії», СП «Іларіонівська колійна машинна станція», матеріальний збиток на загальну суму 22 498 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , 19.04.2023 року, приблизно о 21.00 годині, з метою реалізації свого прямого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у інше сховище, проник на територію СТО, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та діючи умисно, переконавшись в тому, що його дії носять таємний характер, з автомобіля ВАЗ 21063 ДНЗ НОМЕР_1 викрав акумулятор марки «КLЕМА bеttег», потужністю 74 А/ч, в корпусі чорного кольору, вартістю 2 650,80 грн та залишив місце кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 2 650,80 грн.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то колегія суддів вважає, що при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, має посередню характеристику, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставину, що обтяжує покарання, - рецидив злочину.

У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці.

Посилання обвинуваченого на те, що в нього є мати та сестра, які страждають на певні захворювання, також його дружина є вагітною, тому вони потребують його допомоги, - колегія суддів вважає такими, що не можуть бути підставами для призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжкими, особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення в період триваючої збройної агресії Російської Федерації, в умовах воєнного стану.

Крім того, колегія суддів вважає, що вказані обвинуваченим обставини не можуть бути підставами для пом`якшення призначеного йому покарання, враховуючи наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого - рецидив злочину, наявності попередніх судимостей, виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Посилання обвинуваченого на застосування до нього ст.616 КПК України є безпідставним, оскільки вимоги цієї статті не передбачають можливості зміни запобіжного заходу особі, щодо якої вже ухвалено вирок.

З урахуванням викладеного, обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, обвинуваченим ОСОБА_8 не наведено, а тому підстави для застосування більш м`якого покарання відсутні.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи його доводи не обґрунтованими.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2023 року залишити без задоволення.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4