Справа № 308/8892/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділом захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000220 від 18.04.2024, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горонда Мукачівського району, українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділом захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, у кримінальному провадженні №0000220, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2024.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, відомості про який внесено до ЄРДР 18.04.2024 за №0000220.

ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 16.04.2024, приблизно о 22 год. 30 хв., у приміщенні прибудови до жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , знаючи достовірно про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою, із застосуванням фізичного насильства, умисно, усвідомлюючи, що вчиняє дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням у тіло малолітньої ОСОБА_7 , без добровільної згоди останньої та бажаючи цього, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, зґвалтував останню, чим спричинив своїми діями їй моральні та фізичні страждання, порушив її статеву недоторканість, нормальний психічний та соціальний розвиток. Так, він, залишившись з ОСОБА_7 наодинці у приміщенні кімнати прибудови до жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем її проживання, користуючись безпораднім станом ОСОБА_7 в силу її малолітнього віку, фізично долаючи її опір у зв`язку із небажанням вступити у статевий зв`язок та примушуючи малолітню шляхом умовляння до вступу у статевий акт, із застосуванням сили, всупереч її волі, положив її на крісло та, знявши брюки і нижню білизну, що були на ній, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням у тіло малолітньої ОСОБА_7 з використанням геніталій.

Отже, 18.04.2024 ОСОБА_4 у встановленому ст. ст. 276, 277, 278 КПК України порядку повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, а саме: вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

19.04.2024 слідчим суддею Мукачівського міськрайонного суду стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів без визначення розміру застави, а саме, до 15.06.2024.

Однак, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу від 19.04.2024 не вбачається за можливе внаслідок складності провадження та необхідності проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого злочину.

Зокрема, у ході досудового розслідування з метою дослідження речових доказів призначено 27.05.2024 молекулярно-генетичну експертизу, виконання якої доручено експертам Закарпатського НДЕКЦ МВС України, та 22.04.2024 судові імунологічні експертизи, які перебувають на виконанні у Закарпатському обласному бюро судово-медичних експертиз.

Також у кримінальному провадженні триває судово-медична експертиза на предмет встановлення наявних у потерпілої ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, їх характеру та механізму заподіяння.

Висновки наведених вище експертиз до теперішнього часу до органу досудового розслідування не надійшли. При цьому з`ясування обставин, отримання відомостей внаслідок наведених вище експертних досліджень має суттєве значення для з`ясування фактичних обставини злочину як під час досудового розслідування, так і у подальшому для судового розгляду. На вирішення експертів поставлені, зокрема, питання з`ясування механізму заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, їх характеру та ступеня тяжкості, наявності та походження слідів на речових доказах, тощо.

Без отримання висновків призначених експертиз неможливо вирішити питання про належну кримінально-правову оцінку дій підозрюваного.

Також у кримінальному провадженні необхідно провести з дотриманням вимог ст. ст. 227, 228 КПК України зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 впізнання поза візуальним контактом підозрюваного ОСОБА_4 за голосом, витребувати відомості, які характеризують потерпілу, після чого вирішити питання щодо призначення судово-психологічної експертизи.

Обставини, які перешкоджають завершити вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у двомісячний строк, є об`єктивними та пов`язані із тривалим проведенням наведених вище експертних досліджень, значною поточною завантаженістю фахівців експертних установ.

Разом з тим, здійснення вказаних слідчих (розшукових) і процесуальних дій під час досудового розслідування має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчиненого ОСОБА_4 злочину, об`єктивного судового розгляду, дотримання основних засад кримінального провадження, зокрема, верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Отже, з огляду на викладене є необхідність у продовженні строку застосованого стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Повідомлена 18.04.2024 ОСОБА_4 підозра у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, підтверджується наступними зібраними у ході досудового слідства доказами, а саме:

протоколом огляду місця події, проведеного 18.04.2024 у період часу з 01:20 год. по 01:51 год., за місцем проживання потерпілої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого у приміщенні котельні виявлено та вилучено ковдру зі слідами речовини бурого кольору, на скляній чашці виявлено та вилучено два візерунки зі слідами пальців рук, на порожній банці із надписом «Закарпатське» виявлено та вилучено один візерунок зі слідами пальців рук, у сміттєвій урні виявлено та вилученого прозорий пакет, всередині якого знаходилися жіночі прокладки з нашаруванням речовини бурого кольору, труси блакитного кольору, зі слідами речовини бурого кольору;

заявою матері ОСОБА_11 про вчинення сексуального насильства стосовно ОСОБА_7 ;

показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що 16.04.2024 в піцерії, що знаходиться у с. Жнятино Мукачівського району, відбувалося святкування його дня народження. На його запрошення там також були присутні ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Приблизно о 21.40 год. ОСОБА_7 залишила місце святкування та разом з ним і ОСОБА_4 поїхала велосипедом додому. Він залишив ОСОБА_4 та потерпілу наодинці. Однак, коли знову разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повернувся до будинку ОСОБА_7 та не виявив їх у дворі вони пройшли до дверей окремого приміщення (котельні), за дверима якої почули голос ОСОБА_4 і ОСОБА_15 . Зміст діалогу, який відбувався між ними, свідчив про те, що ОСОБА_4 із застосування психологічного тиску всупереч волі ОСОБА_7 , незважаючи на її больові відчуття, примушував її до вступу у статевий акт. Вказані обставини у своїх показаннях підтвердили й свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_8 .

На думку сторони обвинувачення докази, які зібрані на даному етапі досудового розслідування в достатній мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та достатні для продовження останньому строку дії запобіжного заходу.

Необхідність у продовженні строку застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави викликана тим, що заявлені ризики, у зв`язку з якими до нього судом 19.04.2024 був застосований відповідний запобіжний захід не зменшилися і виправдовують його подальше тримання під вартою.

Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, пов`язаних з посяганням на статеву недоторканість малолітньої. У разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

З огляду на викладене, а також беручи до уваги, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, у власності об`єктів нерухомого майна немає, стабільний дохід у нього відсутній, місце його проживання зареєстровано у населеному пункті на території Закарпатської області, що межує з трьома країнами Європейського Союзу, останній з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, покинути межі Закарпатської області або територію України, у тому числі поза межами пунктів пропуску через державний кордон України та перебувати за її межами тривалий час, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судовий розгляд цього кримінального провадження, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, на даний час не зменшився заявлений органом досудового розслідування ризик незаконного впливу на свідків та неповнолітню потерпілу ОСОБА_7 , що також виправдовує подальше утримання ОСОБА_4 під вартою.

У кримінальному провадженні допитані як свідки неповнолітні, які дають показання, що викривають підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину. Зокрема, свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 у своїх показання повідомили, що коли вони пройшли на територію дворогосподарства за місцем проживання потерпілої до дверей окремого приміщення (котельні) за його дверима вони почули голос ОСОБА_4 і ОСОБА_15 . Зміст діалогу, який відбувався між ними, свідчив про те, що ОСОБА_4 із застосування психологічного тиску всупереч волі ОСОБА_7 , незважаючи на її больові відчуття, примушував її до вступу у статевий акт.

З огляду на викладене, а також те, що досудове розслідування триває, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань на свою користь, маючи реальну можливість на них впливати, оскільки добре знайомий з свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , а також проживає з ними у одному населеному пункті.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину щодо малолітньої ОСОБА_7 , пов`язаному із посяганням на її статеву свободу та недоторканість, яка дає показання, що викривають його у вчиненні інкримінованому йому злочині, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконного впливати на потерпілу шляхом погроз, вмовляння чи переконання у дачі вигідних для себе показань.

Ризик впливу на потерпілу ОСОБА_7 обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 проживає в одному населеному пункті із нею, вони добре знайомі та навчалися у одному навчальному закладі.

Враховуючи аналіз особистості підозрюваного ОСОБА_4 , із наявних характеризуючих його даних, вказує на те, що він байдуже ставиться до існуючих правових норм, ігнорує громадські інтереси, злочин вчинив перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, беручи до уваги, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний з примусовою ізоляцією підозрюваного в установі тримання під вартою, не буде достатньо ефективним та не зможе запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, згідно з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави щодо даного злочину.

Таким чином, як зауважує слідчий, з метою запобігти можливості підозрюваному ОСОБА_4 переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, у органу досудового розслідування виникла необхідність у зверненні до суду із клопотанням про продовження строку тримання його під вартою.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для продовження строку дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою. Подальше тримання його під вартою є виправданим та необхідним для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий просить продовжити строк тримання ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, під вартою без визначення розміру застави у межах строку досудового розслідування, тобто до 18.07.2024.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 без визначення розміру застави у межах строку досудового розслідування, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , вважаючи повідомлену останньому підозру необґрунтованою, а ризики, наведені у клопотання, недоведеними. З метою встановлення обставини справи захисник просив долучити до клопотання відеозапис від 16.04.2024 розмови потерпілої з підозрюваним (опублікований публічно самою потерпілою в мережі Instagram), який на думку сторони захисту, підтверджує відсутність будь-якого умислу в ОСОБА_4 вплинути та/або залишитися з потерпілою з метою вчинення будь-якого злочину.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000220, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 154 КК України.

18.04.2024 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк до 15.06.2024 включно.

Постановою першого заступника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_16 від 13.06.2024 продовжено строк досудового розслідування злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2024 за №0000220, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , до трьох місяців, а саме до 18.07.2024.

Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про обрання запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні сторони обвинувачення та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Разом з тим, у п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя вважає, що ризики, які були враховані при обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Наданими стороною обвинувачення матеріалами кримінального провадження підтверджена необхідність виконання органом досудового розслідування ряду слідчих та процесуальних дій, про що зазначено слідчим в даному клопотанні та в постанові першого заступника Закарпатської обласної прокуратури від 13.06.2024, якою продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000220 до трьох місяців, а саме до 18.07.2024. Зокрема, під час досудового розслідування з метою дослідження речових доказів призначено 27.05.2024 молекулярно-генетичну експертизу, виконання якої доручено експертам Закарпатського НДЕКЦ МВС України, та 22.04.2024 судові імунологічні експертизи, які перебувають на виконанні у Закарпатському обласному бюро судово-медичних експертиз. Крім того, у кримінальному провадженні триває судово-медична експертиза на предмет встановлення наявних у потерпілої ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, їх характеру та механізму заподіяння, а також необхідно провести з дотриманням вимог ст. ст. 227, 228 КПК України зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 впізнання поза візуальним контактом підозрюваного за голосом, витребувати відомості, які характеризують потерпілу, після чого вирішити питання щодо призначення судово-психологічної експертизи.

З огляду на викладене, у судовому засіданні встановлена відсутність обставин, які б свідчили про те, що зазначені стороною обвинувачення ризики зменшилися, а також встановлена неможливість завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 строком до 15.06.2024.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею також враховуються вік та стан здоров`я підозрюваного, відомості щодо соціальних зв`язків ОСОБА_4 , те, що він неодружений, не працює, має постійне місце проживання, а також раніше не судимий.

Разом з тим, стороною обвинувачення обґрунтовано доведено, що наведені обставини не переважають можливих ризиків неправомірної поведінки підозрюваного.

На думку слідчого судді, з урахуванням даних про особу підозрюваного та тяжкості злочину, у вчиненні якого він підозрюється, обставин його вчинення, належний контроль за поведінкою ОСОБА_4 та дієве запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 підозрюється, відноситься до кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, та становить підвищену суспільну небезпеку.

Таким чином, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину, ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати слідчі та процесуальні дії, без яких не можливо закінчити досудове розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, доводи прокурора знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим внесене клопотання підлягає до задоволення.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Виходячи із встановлених слідчим суддею обставин, оскільки у рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, який поєднаний із застосуванням насильства відносно малолітньої потерпілої, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення йому застави.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.

Під час судового розгляду даного клопотання слідчим суддею досліджено наданий стороною захисту відеозапис розмови потерпілої з підозрюваним, який, на думку сторони захисту, підтверджує відсутність будь-якого умислу в ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Слідчий суддя зазначає, що вказаний відеозапис неможливо ідентифікувати, оскільки відсутня дата його створення та адреса розміщення в мережі Інтернет, відтак, оцінює такий критично, як неналежним та недопустимий доказ.

Водночас зазначений доказ не впливає на обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки диспозицією ч. 4 ст. 152 КК України передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті (вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто, у даному випадку ініціатива або згода потерпілої не впливає на обґрунтованість підозри.

При цьому слідчий суддя зауважує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Разом з тим, слідчий суддя також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 без визначенням розміру застави у межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 18.07.2024 включно.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 199, 205, 309, 376, 392 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, строк дії раніше обраного за ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2024 у справі № 303/3501/24 (№1-кс/303/546/24) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, на строк до 18 липня 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1