ЄУН справи: 336/4096/24
Номер провадження: 1-кп/336/905/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000230 від 09.02.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженця с. Ясна Поляна Веселівського району Запорізької області, громадянина України, неодруженого, який офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.10.2018 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 3 КК України. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 27.05.2020 Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя за ст. 15 ч. 2, ст.185 ч. 3 КК України. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2018 та призначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 14.11.2023 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 09 лютого 2024 року в період часу з 19 години 53 хвилини по 20 годину 22 хвилини, ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану відповідно Указу Президента №№ 64/2022 від 24.02.2022 та продовжений на підставі указу Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до балкону, в подальшому через хвіртку проник до приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме:

-ланцюжок з кульками жовтого кольору (біжутерія), вартістю 117 гривень;

-золоту підвіску зі сплаву золота 585 проби, масою 1,71 г у вигляді автомату «Калашнікова», вартістю 4471 гривня 11 копійок;

-брошку з металу сірого кольору (біжутерія) у вигляді миші, вартістю 184 гривні 50 копійок;

-підвіску зі сплаву срібла 925 проби, масою 0,82 г у вигляді янгола, вартістю 206 гривень 39 копійок;

-шовковий браслет зі вставкою монетки зі сплаву золота 585 проби, масою 0,94 г вартістю 2457 гривень 80 копійок;

-купюру номіналом 1000 гривень;

-срібний замок від срібного ланцюжка, матеріальної цінності не представляє;

-перцевий балончик (перець-16) матеріальної цінності не представляє.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , не зупиняючись на досягнутому, разом з викраденим майном зник з місця вчинення злочину, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 8436 гривень 80 копійок

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав в повному обсязі. Пояснив, що побачив балкон на першому поверсі, в якому не горіло світло. Заліз на балкон, далі через хвіртку проник до приміщення квартири. За декілька хвилин він оглянув квартиру, забрав коробку із ювелірними виробами та грошима. Покидаючи приміщення, пересипав викрадене у зіппакет. Невдовзі його затримали співробітники поліції. Пояснити, чому він вчинив крадіжку не зміг, зі слів обвинуваченого,так вийшло, хоча він вже мав роботу. Зазначив, що він усвідомлює протиправність своїх діянь, щиро кається у скоєному.

В судові засідання потерпіла не з`являлася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, тому суд на підставі ст. 325 КПК України, врахувавши думку учасників справи, розглянув кримінальне провадження за її відсутності.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням певних процесуальних документів, що впливають на долю речових доказів, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, інформації щодо судових витрат. Інші докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Отже, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають детальний, логічний та послідовний характер, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням в житло.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Керуючись наведеним при призначенні покарання, суд враховує згадану обставину, що пом`якшує покарання, водночас беручи до уваги ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який закон відносить до тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який хоча і мешкає після звільнення з місць позбавлення волі разом із матір`ю, яка страждає на тяжке захворювання та має ІІІ групу інвалідності, однак раніше був двічі судимий за вчинення злочинів проти власності, умов раніше застосованого звільнення з випробуванням за першим вироком не дотримався, відбував покарання у місцях позбавлення волі, новий злочин вчинив через 3 місяці після звільнення з місць позбавлення волі, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде досягнуто призначенням покарання, мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, однак із його реальним відбуванням.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, на що посилалася сторона захисту, суд не вбачає.

Враховуючи, що обвинуваченому на стадії досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі 60 560 гривень, який надалі продовжувався відповідним судовим рішенням, наявність невирішеного судом на день постановлення вироку письмового клопотання прокурора від 17.06.2024 про продовження запобіжного заходу, а також призначення реального покарання у виді позбавлення волі за цим вироком, суд вважає за необхідне залишити раніше обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили.

За положеннями ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Цивільний позов не пред`являвся.

На підставі ст.ст. 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових товарознавчих експертиз на суму 6058,24 гривень.

Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України. Суд зауважує, що доля частини доказів у кримінальному провадженні не може бути вирішено судом на час постановлення вироку через брак відомостей щодо власника майна, значення доказів у інших кримінальних провадженнях тощо, а тому підлягає вирішенню в порядку ст.ст. 537-539 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 373-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 09 лютого 2024 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 60 560 гривень, обраний відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні в розмірі 6058,24 гривень.

Речові докази:

-змиви та контролі до них (в 4-х паперових конвертах окремо), які відповідно до квитанції № 475 зберігаються у ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - знищити;

-перцевий балончик, ланцюжок з кульками жовтого кольору (біжутерія); купюру номіналом 1000 гривень; золоту підвіску зі сплаву золота вигляді автомату «Калашнікова»; підвіску зі сплаву срібла у вигляді янгола; шовковий браслет зі вставкою монетки зі сплаву золота; срібний замок від ланцюжка; рентген-знімок зубів (2 шт.); брошку у виді миші (пацюка), бірки на ювелірні вироби (4 шт.), які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити у розпорядженні останньої як власника.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1