Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2433/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/316/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року. Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали судового провадження №285/2433/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02.05.2024,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 16 год. 20 хв. 30 квітня 2024 року.

Визначено строк дії даної ухвали - до 16 год. 20 хв. 28 червня 2024 року включно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою визначити для ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. При цьому, зазначає, що слідчий в своєму клопотанні не виконав вимог передбачених ст.184 КПК України, як і не чітко вказав на докази якими обґрунтовано підозру ОСОБА_8 у вчиненні останнім злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Крім того, змістом клопотання, та під час розгляду клопотання в суді прокурором не доведено наявність всіх обставин передбачених чю1 ст.194 КПК України, зокрема наявність достатніх підстав вважати що існує хоча б один із ризиків передбачених ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним в клопотанні. Окрім цього, слідчим до суду пред`явлена характеристика з місця проживання на ОСОБА_8 яка є негативною, але є всі підстави вважати що інформація яка відображена в характеристиці не відповідає дійсності оскільки до характеристики не додано матеріалів які б підтверджували її зміст.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000440 від 30 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Згідно клопотання слідчого поліції, досудовим розслідуванням встановлено, що 29 квітня 2024 року близько 20 години ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вживали спирті напої в кв. АДРЕСА_1 , під час чого, між ними виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень. ОСОБА_8 умисно із великою силою правою долонею наніс удар по обличчю потерпілому, далі правою рукою схопив за голову ОСОБА_10 та умисно із значною силою ударив її стіну. Не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_8 руками схопив ОСОБА_10 за одяг в районі грудної клітки і повалив з крісла на підлогу та із великою силою прикладання, умисно наніс потерпілому численні удари кулаками по голові, заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді ЗЧМТ, перелому тім?яних кісток черепа, субдуральної гематоми, забою мозку важкого ступеню, токсичної енцелофалопатії 3 ст, параорбітальної гематоми в ділянці лівого ока.

30.04.2024 о 23 год потерпілий ОСОБА_10 помер в Баранівській лікарні.

В рамках даного кримінального провадження 30 квітня 2024 року о 16 год 20 хв., ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України (а.30-33).

30 квітня 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (а.34-36).

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка, крім того, захисником в поданій апеляційній скарзі і не оскаржується, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , дійшов вірного висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Перевіряючи обґрунтування слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів встановила належне обґрунтування наявності зазначених ризиків, зважаючи не тільки на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а й характеру та ступеня суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , фактичних обставин провадження та даних про особу підозрюваного, який негативно характеризується з місця проживання, немає міцних соціальних зв`язків, місця постійної роботи, після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому не надав медичну допомогу та не пересвідчився у його стані здоров`я, смерті в подальшому потерпілого.

За таких обставин посилання в поданій апеляційній скарзі не недоведеність стороною обвинувачення наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, без наведення належного обґрунтування, мотивування, зводиться до формального заявлення про їх не доведення, а тому до уваги апеляційним судом не беруться.

Твердження захисника ОСОБА_7 про те, що слідчий суддя не оцінив можливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі також є необґрунтованими. Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим суддею під час постановлення оскаржуваної ухвали було встановлено, що докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами справи та з урахуванням особи підозрюваного, виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі Амбрушкевич проти Польщі).

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Крім того, голослівними є доводи захисника про наявність сумнівів у достовірності довідки, яка негативно характеризує підозрюваного, оскільки з матеріалів провадження слідує, що довідка-характеристика видана за місцем проживання ОСОБА_8 , видана офіційною посадовою особою, містить відповідні підписи та печатку Барановської міської ради, доказів можливої підробки цієї довідки стороною захисту не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також доводи підозрюваного та його захисника щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про застосування даного запобіжного заходу та дійшов правильного висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не виявлено.

За вказаних обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02.05.2024, якою застосовано запобіжний захід - тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 діб, зі строком дії ухвали по 28 червня 2024 року, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :