Справа № 569/9348/24
У Х В А Л А

21 травня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , вивчивши клопотання ОСОБА_2 в порядку ст. 206 КПК України, про незаконне затримання та звільнення особи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області з клопотанням в порядку ст. 206 КПК України, у якому просить постановити ухвалу про негайне звільнення її сина ОСОБА_3 , який знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У клопотанні вказує, що 14.05.2024 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 ) безпідставно позбавлено волі, шляхом доставлення та тримання в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 без будь яких підстав її сина ОСОБА_3 . Затримання відбулось без попереднього вручення повістки та не задокументовано. Уповноважені особи ІНФОРМАЦІЯ_3 вилучили в сина наявні при ньому документи, мобільний телефон та доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_3 під приводом примусового проходження ВЛК. Зі слів сина він на даний час перебуває у ІНФОРМАЦІЯ_1 де проходить ВЛК. Там його утримують силою. Покликаючись на положення ст. 206 КПК України, просить клопотання задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, приходжу до наступного висновку.

Слідчий суддя, згідно п. 18 ст. 3 КПК України, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Також, положенням ч.3 ст.26 КПК України визначено, зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні.

Нормами ст. 206 КПК України встановлено загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, зокрема: 1. Кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. 2. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Виходячи із вищезазначених положень законодавства розгляду в порядку ст. 206 КПК України підлягають клопотання/скарги, які виникають із кримінально-правових відносин, та передбачені обов`язки щодо захисту прав людини лише у слідчого судді, в ході досудового розслідування.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань,на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно доч.2ст.102,п.1,17, 20 ч.1ст.106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, оголошено про проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст.206 КПК України скарги (клопотання), поданої не в рамках кримінального провадження.

Оскарження дій, бездіяльності та рішень суб`єкта владних повноважень, зокрема з питань мобілізації відповідно до 19 КАС України, предметно підсудно адміністративним судам, отже, такі скарги не можуть розглядатися у порядку кримінального судочинства.

Враховуючи викладене, у задоволенні зазначеного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 26, 206, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 в порядку ст.206 КПК України, про негайне звільнення її сина ОСОБА_3 , який знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1