Справа № 182/1155/24
Провадження № 1-кс/0182/271/2024
У Х В А Л А

Іменем України

01.03.2024 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

секретар судового засіння ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2024 за № 0000338 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Сєвєродонецьк Луганської області, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, який офіційно не працює, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке мотивоване наступним:

29.02.2024 року приблизно о 18:00 год. ОСОБА_7 , перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_5 , який орендував в нього частину будинку.

Перебуваючи в приміщенні будинку, ОСОБА_7 почав вимагати від ОСОБА_5 , щоб він залишив приміщення його будинку, оскільки останній не сплачував кошти за оренду житла. На даному грунті між ними виникла словесна сварка, яка переросла в бійку. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7

29.02.2024 року приблизно о 18.10 годині ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні кухні за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, не маючи наміру на заподіяння смерті, з ціллю спричинення тяжких тілесних ушкоджень, взяв зі столу кухонний ніж, яким, тримаючи у лівій руці, наніс ОСОБА_7 , один удар в область грудної клітини, чим спричинив останньому відповідно до медичної довідки №413 від 01.03.2024 виданої КП «Нікопольська міська лікарня №4» НМР», тілесні ушкодження у вигляді: колото-різана рана грудної клітини справа; садна голови; гемопневмоторакс.

Після вчинення протиправних дій ОСОБА_5 залишився на місці вчинення злочину, а ОСОБА_7 лікарями швидкої медичної допомоги було госпіталізовано до КП «Нікопольська міська лікарня № 4» НМР».

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 інкримінованому йому злочину повністю підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події та вилученими речовими доказами;

- протоколом обшуку приміщення будинку АДРЕСА_1 від 01.03.2024 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.03.2024 року;

- вилученими речовими доказами при затримані підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст.208 КИК;

- довідкою наданою КП «Нікопольська міська лікарня №1 «НМР»

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, тому виникла необхідність обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного, який попередить настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого.

Так, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на потерпілого та свідків) об`єктивно існує, бо підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни показів, оскільки перебуваючи на свободі матиме фактичну можливість впливу на свідків.

Враховує, що інкримінований ОСОБА_5 злочин належить до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років позбавлення волі; доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення; доведення існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого.

Зважаючи на вищевикладені обставини у сукупності, є всі підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дій, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 , може впливати на свідків його задокументованої злочинної діяльності, з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору, суді та покинути відомі слідству її можливі місця перебування;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що виключає можливість передачі його на поруки;

- не підтверджено факт наявності у ОСОБА_5 будь-яких заощаджень, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави.

- ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, наданими матеріалами клопотання доведено відсутність обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене виникла необхідність обрання у відношенні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, який забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що вину він свою визнає частково, він дійсно вдарив ножем потерпілого, але зробив це захищаючись від протиправних дій потерпілого. Просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання у потерпілого, з яким він домовився що виїде з будинку, або за місцем проживання його знайомого.

Захисник ОСОБА_6 підтримала думку свого підзахисного.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, перебуває кримінальне провадження № 0000338 внесене до ЄРДР 01.03.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України КК України.

01 березня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколом огляду місця події та вилученими речовими доказами; протоколом обшуку приміщення будинку АДРЕСА_1 від 01.03.2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.03.2024 року; вилученими речовими доказами при затримані підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України та довідкою наданою КП «Нікопольська міська лікарня №4 «НМР».

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Так, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на потерпілого та свідків) об`єктивно існує, бо підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого з метою зміни показів, оскільки перебуваючи на свободі матиме фактичну можливість впливу на потерпілого.

Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний не має постійного місця реєстрації в м.Нікополі і не має житла. Зазначена їм адреса АДРЕСА_1 належить потерпілому, який не надавав згоду на проживання підозрюваного після скоєння останнім злочину.

Враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, т.я. у оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; грошових коштів для виплати застави він не має; злочин вчинений у відношенні свого рідного брата.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю неможливим визначення застави для підозрюваного.

Строк тримання під вартою підозрюваного не може перевищувати 60 днів, рахуючи з 00 годин 30 хвилин 01 березня 2024 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176-178, 182, 183 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2024 за № 0000338 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали 60 днів рахуючи з 00 годин 30 хвилин 01.03.2024 року до 00 год. 30 хвилин 29.04.2024 року.

Підстав для визначення застави не вбачається.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1