Справа № 439/1518/17
Провадження №1-кп/439/3/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря

судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисників адвоката ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером: 0000535 від 19 серпня 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Челябінськ Російської Федерації, громадянки України, із вищою освітою, не працює, одружена, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 383 та частини 1 статті 384 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

Суть питання, що вирішується ухвалою, та за чиєю ініціативою воно розглядається.

У провадженні Бродівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером: від 19 серпня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 383 та частини 1 статті 384 Кримінального кодексу України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинила умисні та протиправні дії, які виразилися в умисному вчиненні завідомо неправдивого повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, а також остання вчинила завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування, за що передбачена кримінальна відповідальність за частиною 1 статті 383 та за частиною 1 статті 384 Кримінального кодексу України.

Обвинувачена: ОСОБА_4 у судові засідання неодноразово не з`являлася, умисно ухилялася від явки до суду. Відтак, ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року (єдиний унікальний номер справи: 439/1518/17) обвинувачену: ОСОБА_4 було оголошено у розшук.

01 листопада 2023 року до Бродівського районного суду Львівської області надійшло клопотання прокурора: заступника керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , в якому прокурор просить суд застосувати до обвинуваченої: ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Необхідність задоволення клопотання прокурор мотивував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого частиною 1 статті 383 Кримінального кодексу України, а також у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 384 Кримінального кодексу України.

Прокурор вказує, що обвинувачена: ОСОБА_4 , знаючи про свої процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні, яке перебуває на стадії судового розгляду, не з`являлася на виклики прокурора та суду, за що оголошена у розшук. Обвинувачена перетнула державний кордон України в пункті пропуску «Краківець» та на територію України не поверталася. Однак, у подальшому за ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 01 листопада 2023 року, обвинувачену: ОСОБА_4 було затримано 03 квітня 2024 року та застосовано до неї привід до Бродівського районного суду Львівської області для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор звертає увагу, що при оцінці обставин, передбачених статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, сторона обвинувачення приходить до висновку, що: докази, які дають підстави обґрунтовано обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення та кримінального проступку є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому Кримінальним процесуальним законом України порядку. У разі визнання винною, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років. Вік та стан здоров`я обвинуваченої дозволяють застосування до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор як на підставу наявності передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України ризиків, зазначає, що обвинувачена ОСОБА_4 може переховуватися від суду. Менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, та виконання покладених на обвинувачену обов`язків.

Тому прокурор вважає за доцільне застосувати до обвинуваченої саме запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиція сторін.

Прокурор під час підготовчого судового засідання клопотання підтримав. В обґрунтування пояснив, що метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченої переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зважаючи на необхідність встановлення істини у досліджуваному кримінальному провадженні, проведення всіх необхідних процесуальних дій, та всебічному та повному встановленню обставин справи, вважає, що щодо обвинуваченої необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачена та її захисники під час підготовчого судового засідання проти задоволення клопотання заперечили. Пояснили, що дійсно 18 квітня 2020 року обвинувачена виїхала за межі країни у Російську Федерацію з метою догляду за своєю матір`ю. Мети переховуватись від суду вона не мала, оскільки вважала, що кримінальне провадження щодо неї вже завершено, так як існувала ухвала суду про повернення обвинувального акту прокуророві. Вважають, що можливо застосувати до ОСОБА_4 менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічну пору доби.

Мотиви, з яких виходить суд.

Нормативними вимогами частини 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За змістом частини 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

У свою чергу вимогами пункту 4 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Імперативними положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Нормою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.

Відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою направлено на полегшення здійснення правосуддя та забезпечення громадського порядку та обирається як запобіжний захід при наявності підстав вважати, що інші (більш м`які) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків та його належної поведінки.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується за частиною 1 статті 383 та за частиною 1 статті 384 Кримінального кодексу України.

Обвинувальний акт надійшов до суду 28.11.2017.

Обвинувачена: ОСОБА_4 ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року (єдиний унікальний номер справи: 439/1518/17) була оголошена у розшук. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 01 листопада 2023 року (єдиний унікальний номер справи: 439/1518/17) надано дозвіл на затримання обвинуваченої: ОСОБА_4 та застосування до обвинуваченої приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали суду становив шість місяців.

Суд визнає, що під час оцінки обставин, передбачених статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, наявні докази, які дають підстави обґрунтовано обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення та кримінального проступку.

У свою чергу, при визначенні наявності ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, суд виходить із наступного.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину та кримінального проступку. Відтак, у випадку визнання винною обвинуваченої: ОСОБА_4 , останній загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років. Також, обвинувачена: ОСОБА_4 , будучи обізнаною про наявність судового розгляду у кримінальному провадженні, в якому вона є обвинуваченою, умисно та свідомо виїхала за межі території України, чим ухилилася від суду. На неодноразові виклики суду не з`являлася, про своє місцеперебування суд не повідомляла.

Відтак, на переконання суду щодо обвинуваченої наявний обґрунтований ризик вважати, що остання зможе переховуватися від суду.

Разом із цим, суд приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а ніж запобіжний захід у виді тримання під вартою, до ОСОБА_4 . Суд критично оцінює доводи прокурора щодо того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не в змозі гарантувати виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків обвинуваченою.

Проте, враховуючи , що наявний ризик вважати, що обвинувачена матиме змогу переховуватися від суду, суд приходить до переконання, що цьому ризику зможе запобігти більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт у нічну пору доби, із покладанням на особу обвинуваченої низки обов`язків.

Свідок ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні повідомила суд, що вона є одноосібним власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Її мати ОСОБА_4 має від неї дозвіл на проживання у її житловому будинку. А тому, у випадку обрання їй запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вона зможе виконувати цей запобіжний захід саме за цією адресою.

Враховуючи обставини справи та тяжкість правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне застосувати до обвиунваченої запобіжний захід у виді домашнього арешту, із врахуванням вимог статті 194 Кримінального процесуального кодексу України та покладанням на обвиунувачену відповідних обов`язків.

Керуючись статтям 177, 181, 183, 194, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , відмовити.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

-не залишати місце свого постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи зі 21 години 00 хвилин по 08 годину 00 хвилин наступного дня;

-не відлучатися за межі Золочівського району Львівської області без дозволу суду;

-прибувати до суду за першою вимогою;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали суду визначити тривалістю два місяці, тобто до 04 червня 2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченої, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання процесуальних обов`язків, які покладаються на неї під час застосування неізоляційного запобіжного заходу, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу направити органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Виконання ухвали покласти на Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1