233 № 233/2757/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000748 від 12 березня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , заступника командира військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «майор», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 413КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту від 13 травня 2024 року затвердженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 :

згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 серпня 2022 року № 2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 лютого 2023 року № 2915-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року №254/2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02 травня 2023 року № 3057-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2023 року № 3275-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 442 від 24.06.2023 майора ОСОБА_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 20 червня 2023 року № 223 на посаду заступника командира військової частини НОМЕР_2 , з 23 червня 2023 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення та вважати таким, що з 23 червня 2023 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

16 серпня 2023 року майору ОСОБА_4 , згідно книги видачі зброї та боєприпасів управління військової частини НОМЕР_2 , видано стрілецьку зброю, а саме пістолет НОМЕР_4 .

Після отримання зброї майор ОСОБА_4 пройшов інструктаж з питань порядку несення військової служби, поводження зі зброєю та заходів безпеки.

Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовець збройних сил України, майор ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 9, 16, 49, 127, 128 Статуту, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, відповідати за утримання своєї зброї та збереження виданого державного майна.

Згідно ст. 152 Статуту, встановлено, що зброя та боєприпаси особовому складу військової частини видаються в установленому командиром військової частини порядку під особистий підпис у книзі видачі зброї та боєприпасів.

Згідно з положеннями ст. 1, 3, 7 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать, зокрема, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, технічне майно, майно зв`язку тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна. Особи, винні у порушенні вимог цього Закону притягаються до відповідальності згідно із законом.

Пунктом 13 «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання майна військового майна у Збройних Силах України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 № 1225 визначено, що військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників; умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати.

Порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів у Збройних Силах України визначений Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 (надалі Інструкція), з змінами.

Відповідно до вимог п. 2 розділу X «Особливості збереження стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат під час ведення бойових дій, проведення антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил» Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 (із змінами, внесеними на підставі наказу Міністерства оборони від 30 грудня 2021 року № 404), військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі (ящику).

Проте, майор ОСОБА_4 , військовослужбовець Збройних сил України заступник командира військової частини НОМЕР_2 , та достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, які регламентують порядок несення військової служби, використання і зберігання військового майна, та маючи можливість належно їх виконувати, через кримінально протиправну недбалість та особисту недисциплінованість, допустив їх порушення та вчинив в умовах воєнного стану військовий злочин за таких обставин.

Так, 15 жовтня 2023 року, близько 16:00 годин, прибувши на ТКП підрозділу військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , в порушення правил зберігання зброї, не тримав ввірену йому для службового користування стрілецьку особисту зброю при собі, внаслідок особистої недбалості, залишив ввірений йому для несення служби пістолет НОМЕР_4 у автомобілі «Mersedes-Benz ML240» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_5 », який в подальшому 15 жовтня 2023 року близько 18:05 годин разом із вказаним пістолетом був знищений внаслідок ворожого обстрілу, у зв`язку із чим допустив втрату ввіреної йому для службового користування стрілецької особистої зброї пістолету НОМЕР_4 , загальною вартістю 1521,71 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 413 КК України, як втрата ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання, вчиненому в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинене вищевказане кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 413 КК України, у зв`язку дійовим каяттям, оскільки він вперше вчинив кримінальне правопорушення, повністю визнає свою вину, щиро кається, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував заподіяні збитки.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував з приводу його задоволення, оскільки обвинувачений вчинив вперше необережний нетяжкий злочин, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, в повному обсязі добровільно відшкодував завдану майнову шкоду. Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, в тому числі, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідності.

За приписами ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

За частиною 4 статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України визначено правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності. Вказаною нормою передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до статті 45 КК України, передумовою звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям є: вчинення особою кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності є: щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю цього злочину та повне відшкодування завданих цією особою збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності №12 від 23.12.2005 року дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 413 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є нетяжким злочином та не належить до корупційних згідно з приміткою до статті 45 КК України.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю відшкодував завдані ним збитки, зазначені в обвинувальному акті, загальною вартістю 1521 грн. 71 коп., що підтверджується наявним в матеріалах кримінального провадження звітом про здійснення відрахування та виплати, в судовому засіданні щиро покаявся і згідно із відомостями, які містить обвинувальний акт, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та щиро каявся під час досудового розслідування

За відомостями, що характеризують особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 - раніше не судимий, має місце проживання, продовжує військову службу, за місцем служби характеризується задовільно.

Таким чином, наявні всі передбачені законом підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження.

За таких обставин клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 413 КК України у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України є законним та відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 44, 45 КК України, ст. 284, 285, 288, 314, 371, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 413 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000748 від 12 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1