Справа № 626/2451/24
Провадження № 1-кс/626/1078/2024
УХВАЛА

04 липня 2024 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000668 від 29.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про арешт транспортного засобу мотоциклу LIFAN LF 150-2Е д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_5 по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000668 від 29.06.2024 року за ознаками ч.2 ст.286 КК України. З метою збереження транспортного засобу як речового доказу, призначення та проведення судових експертиз, процесуальних та слідчих дій, забезпечення дієвості кримінального провадження, заборони дій спрямованих на відчуження та користування майном, клопотала про арешт транспортного засобу.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 29.06.2024 о приблизно 01 години на дорозі напрямком з с. Старовірівка в с. Дячківка Красноградського району ОСОБА_6 керуючи мотоциклом не впорався з керуванням і допустив з`їзд з дороги та зіткнення з деревом. В результаті чого отримав тілесні ушкодження від яких помер в лікарні.

Відповідні відомості згідно з чинним кримінальним процесуальним законодавством України 29.06.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000668 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України.

Встановлено, що мотоцикл LIFAN LF 150-2Е д.н. НОМЕР_1 , що перебував під керуванням ОСОБА_6 та за участю якого відбулася вказана дорожньо-транспортна пригода, має значення речового доказу по даному кримінальному провадженню, оскільки на ньому могли відобразитись сліди, які містять інформацію про обставини та механізм ДТП, біологічні сліди , що залишились в результаті зіткнення.

Згідно постанови слідчого про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000668 від 29.06.2024 року, транспортного засобу мотоциклу LIFAN LF 150-2Е д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 визнано речовим доказом.

Накладення арешту зумовлюється тим, що необхідним є призначення та проведення судових експертиз, процесуальних та слідчих дій, забезпечення збереження речового доказу, дієвості кримінального провадження, заборони дій спрямованих на відчуження та користування майном.

Як передбачено ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто якщо воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи що, згідно ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого надійшло клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні майна.

Враховуючи те, що мотоциклу LIFAN LF 150-2Е д.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, суд приходить до висновку про накладення арешту на вищевказане майно.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на мотоцикл LIFAN LF 150-2Е д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та заборонити вчинення дій направлених на передачу, користування та/або розпорядження вилученого мотоциклу

Визначити місцем зберігання даного мотоцикла територію приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали доручити старшому слідчому СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до апеляційного суду Харківської області.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1