Справа №591/2196/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/220/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про застосування амністії
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 591/2196/22 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.06.2022 щодо повернення його клопотання про застосування амністії у 2021 році,

установила:

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу судді, а матеріали справи повернути на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки не погоджується з рішенням районного суду.

14.06.2022 до Зарічного районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування амністії у 2021 році.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.06.2022 клопотання повернуто засудженому. Своє рішення суддя умотивував тим, що справа не підсудна цьому суду, оскільки ОСОБА_8 не відбуває покарання і вирок не виконується на території, що віднесена до юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_9 надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, будь-яких клопотань від ОСОБА_8 до суду апеляційної інстанції не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема, відповідно ч. 1-2 ст. 1 КПК, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а згідно ч. 3 цієї статті зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Завданнями кримінального провадження, крім іншого, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК).

Вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 10.01.2019 ОСОБА_8 був визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК, і йому призначене покарання: за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком три роки; за ч. 2 ст. 289 КК у виді позбавлення волі строком п`ять років без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК, за сукупністю вироків, частково приєднано до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 22.06.2018 за ч. 2 ст. 185 КК у виді одного місяця позбавлення волі та призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років один місяць без конфіскації майна. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з дня затримання 27.10.2018.

Згідно розпорядження Великописарівського районного суду Сумської області вищезазначений вирок набрав законної сили 11.02.2019 та звернутий до виконання.

Тимчасово перебуваючи в Сумському слідчому ізоляторі засуджений звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про застосування амністії у 2021 році.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК у судове засідання для вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Визначення судді для розгляду конкретного провадження здійснюється ЄСІТС під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з ЄСІТС, крім випадків, установлених законом (ч. 3 ст. 35 КПК).

Таким чином, отримавши в порядку ст. 35 КПК клопотання засудженого ОСОБА_8 та ухваливши рішення про його повернення заявнику без судового розгляду згідно ч. 3 ст. 539 КПК, суддя суду першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки чинний КПК передбачає вичерпний перелік підстав для повернення скарг (заяв, клопотань) учасникам кримінального провадження, а саме скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора (ст. 304), апеляційної чи касаційної скарги (ст. 399, 429 КПК), а порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку визначений ст. 539 КПК, згідно ч. 3 і 6 якої клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом 10 днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу, і за наслідками його розгляду суд постановляє ухвалу, якою або задовольняє клопотання, або відмовляє у його задоволенні.

Оскільки КПК не передбачено можливості повернення клопотання про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, у тому числі і після початку їх розгляду по суті, то суд першої інстанції, повернувши клопотання засудженому, діяв не на підставі та не у спосіб, визначений процесуальним законом, чим, як зазначено вище, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону. При цьому суддя дійшов до такого висновку без виклику та участі сторін судового провадження, чим фактично вдався до правової оцінки (системного аналізу), що є неприпустимим на цій стадії процесу та підлягає з`ясуванню виключно під час судового розгляду із дотриманням таких принципів кримінального провадження як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, диспозитивність, безпосередність дослідження доказів тощо.

Така загальна засада кримінального провадження (принцип судочинства) як рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (ст. 129 Конституції України, розділ I Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення ЄСПЛ у справах «Домбо Бехер Б. В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands) від 27.10.1993, заява № 14448/88, п.33); «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland) від 23.10.1996 р., заява № 17748/91, п.38).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: 3) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 323 чи ст. 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою (ч. 2 ст. 412 КПК).

Відповідно ч. 2 і 3 ст. 43 КПК, засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили, і який має права обвинуваченого, передбачені ст. 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження, а згідно ч. 3-5 ст. 42 КПК обвинувачений (засуджений) має право: бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату; брати участь у проведенні процесуальних дій; заявляти відводи; брати участь під час судового розгляду; збирати і подавати суду докази; висловлювати в судовому засіданні свою думку щодо клопотань інших учасників судового провадження; виступати в судових дебатах; ознайомлюватися з журналом судового засідання та технічним записом судового процесу, які йому зобов`язані надати уповноважені працівники суду, і подавати щодо них свої зауваження; також інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Зважаючи, що судове провадження розглянуте без повідомлення про час і місце судового розгляду, без участі засудженого, який у своєму клопотанні зазначав про обов`язкову участь в судовому засіданні, то колегія суддів приходить до переконання про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення згідно п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК, оскільки це перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, ухвалу не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, внаслідок чого вона підлягає скасуванню з вказаних вище підстав.

Після скасування зазначеної ухвали колегія суддів вважає за необхідне відповідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК призначити новий судовий розгляд, так як установлені порушення, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу, тим самим задовольнивши апеляційну скаргу засудженого.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції, з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог кримінального процесуального закону необхідно ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення, оскільки суд першої інстанції не здійснив розгляду клопотання засудженого по суті, а повернув його ОСОБА_8 , що унеможливлює ухвалення судом апеляційної інстанції свого рішення після скасування ухвали судді суду першої інстанції (лист Верховного Суду вих № 3567/0/2-20 від 31.12.2020).

Інші доводи апеляційної скарги засудженого колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки порушені питання спочатку підлягають ретельній перевірці та безпосередньому дослідженню при новому судовому розгляді в суді першої інстанції, в тому числі й ті, які стосуються територіальної юрисдикції суду, а вже потім при наявності остаточного судового рішення (у разі оскарження) бути предметом перевірки в апеляційному суді, так як суд апеляційної інстанції відповідно ч. 2 ст. 415 КПК не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність тощо.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.06.2022 відносно ОСОБА_10 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4