Справа №760/6097/24 1-кс/760/3137/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000194 від 19 серпня 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 110-2, частиною другою статті 358, частиною третьою статті 362, частиною третьою статті 365-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000194, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 110-2, частиною другою статті 358, частиною третьою статті 362, частиною третьою статті 365-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що громадянами України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підроблено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 492496, виданий 09 листопада 2009 року, видавник: Києво-Святошинський районний відділ земельних ресурсів, де використали кадастровий номер :05:006:0423 та в подальшому за допомогою невстановленої особи, завірили вірність копії державного акта печаткою «Головного управління Держгеокадастру у Київській області, відділу №4» та підписом громадянки України ОСОБА_6 , яка до вересня 2022 року займала посаду заступника начальника відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Київській області.

Після проведення зазначених дій, 19 грудня 2023 року невстановлена особа звернулась до приватного інженера землевпорядника ТОВ «ГеоБуд2000», яке в подальшому виготовило технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та 20 грудня 2023 року зареєструвало земельну ділянку в системі Державного земельного кадастру.

Згідно з відповіддю ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області №10-10-0.221-59/2-24 від 04 січня 2024 року реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:0423 в Державному земельному кадастрі відбулась з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки документ, що став підставою реєстрації вказаної земельної ділянки площею 11,1445 га, а саме державний акт на право власності на землю серії ЯД № 422496 від 09 листопада 2009 року на ім`я ОСОБА_4 , в архіві Відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління відсутній, його завірена копія Відділом не видавалась.

Крім того, відповідно до аналітичного шару НКС «Ліси» земельна ділянка з кадастровим номером :05:006:0423 розташована на землях лісового фонду державної власності.

Філією «Київське лісове господарство» ДП «Ліси України» органу досудового розслідування надано відповідь на запит, з якої вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:006:0423 накладається на землі лісового фонду, а саме на квартал 15 виділа 2, 3, 4, 7, 8, 9, 19, 20 Ірпінського (Приміського) лісництва.

Проте, як вбачається з вказаної відповіді, Філія «Київське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», а також Державне підприємство «Київське лісове господарство» не надавали жодних погоджень на вилучення чи зміну цільового призначення земельних лісових ділянок (переведення до інших категорій), які розташовані в кварталі 15 виділа 2, 3, 4, 7, 8, 9, 19, 20 Ірпінського (Приміського) лісництва.

Враховуючи викладене, в органу досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_4 має на меті оформлення права власності на вказану земельну ділянку для перепродажу нерухомого майна третім особам з метою незаконного збагачення.

Вказане майно відповідає вимогам статті 98 КПК України, оскільки є об?єктом кримінально протиправних дій.

Незастосування арешту майна може призвести до втрати речових доказів у кримінальному провадженні та до його подальшого перепродажу третім особам.

Згідно з відповідями ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області та Філії «Київське лісове господарство» ДП «Ліси України», земельна ділянка з кадастровим номером :05:006:0423 на праві власності належить Державі Україні в особі ДП «Ліси України».

Постановою слідчого слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 від 12 березня 2024 року майно, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0423, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000194.

Беручи до уваги вищевикладене та, враховуючи, що вказане майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказану земельну ділянку, тому прокурор звернувся з указаним клопотанням.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, 20 березня 2024 року слідчий, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженню, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якій зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність слідчого та власника майна/його представника.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000194, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 110-2, частиною другою статті 358, частиною третьою статті 362, частиною третьою статті 365-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що громадянами України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підроблено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 492496, виданий 09 листопада 2009 року, видавник: Києво-Святошинський районний відділ земельних ресурсів, де використали кадастровий номер :05:006:0423 та в подальшому за допомогою невстановленої особи, завірили вірність копії державного акта печаткою «Головного управління Держгеокадастру у Київській області, відділу №4» та підписом громадянки України ОСОБА_6 , яка до вересня 2022 року займала посаду заступника начальника відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Київській області.

Після проведення зазначених дій, 19 грудня 2023 року невстановлена особа звернулась до приватного інженера землевпорядника ТОВ «ГеоБуд2000», яке в подальшому виготовило технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та 20 грудня 2023 року зареєструвало земельну ділянку в системі Державного земельного кадастру.

Згідно з відповіддю ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області №10-10-0.221-59/2-24 від 04 січня 2024 року реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:0423 в Державному земельному кадастрі відбулась з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки документ, що став підставою реєстрації вказаної земельної ділянки площею 11,1445 га, а саме державний акт на право власності на землю серії ЯД № 422496 від 09 листопада 2009 року на ім`я ОСОБА_4 , в архіві Відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління відсутній, його завірена копія Відділом не видавалась.

Крім того, відповідно до аналітичного шару НКС «Ліси» земельна ділянка з кадастровим номером :05:006:0423 розташована на землях лісового фонду державної власності.

Філією «Київське лісове господарство» ДП «Ліси України» органу досудового розслідування надано відповідь на запит, з якої вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:006:0423 накладається на землі лісового фонду, а саме на квартал 15 виділа 2, 3, 4, 7, 8, 9, 19, 20 Ірпінського (Приміського) лісництва.

Проте, як вбачається з вказаної відповіді, Філія «Київське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», а також Державне підприємство «Київське лісове господарство» не надавали жодних погоджень на вилучення чи зміну цільового призначення земельних лісових ділянок (переведення до інших категорій), які розташовані в кварталі 15 виділа 2, 3, 4, 7, 8, 9, 19, 20 Ірпінського (Приміського) лісництва.

Крім того, згідно з відповідями ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області та Філії «Київське лісове господарство» ДП «Ліси України», земельна ділянка з кадастровим номером :05:006:0423 на праві власності належить Державі Україні в особі ДП «Ліси України».

Постановою слідчого слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 від 12 березня 2024 року земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0423 визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У клопотанні прпокурора зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вищевказана земельна ділянка є предметом вчинення кримінального правопорушення, а незастосування арешту майна може призвести до її незаконного привласнення та відчуження третім особам.

Таким чином, прокурорм доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що зазначена вище земельна діляна може бути об`єктом кримінально протиправних дій, а отже відповідає ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що згідно з частиною третьою статті 173 КПК України дає підстави для її арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпоряджатися на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000194 від 19 серпня 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 110-2, частиною другою статті 358, частиною третьою статті 362, частиною третьою статті 365-2 КК України, а саме:

- земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0423, яка належить Державі Україні в особі Державного підприємства «Ліси України».

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1