Справа № 204/2967/24
Провадження №1-кп/204/812/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000321 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 березня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10 травня 2022 року, більш точний час не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із використанням технічного пристрою - стільникового (мобільного) телефону «Samsung Galaxy» модель «М-20», а також програмного забезпечення - додатку «VK», який на ньому інстальований, для входу до мережі Інтернет, використовуючи власний обліковий запис « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 соціальної мережі «ВКонтакте» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 усвідомлюючи, що до нього має доступ необмежена кількість осіб-користувачів даної соціальної мережі, зокрема і користувачів із країни-агресора Російської Федерації, надання доступу до якої заборонено Інтернет-провайдерам на території України відповідно до Указу Президента України №133/2017 від 15 травня 2017 року, яким введено в дію рішення РНБО України від 28 квітня 2017 року, поширив на вказаній власній сторінці в соціальний мережі публікацію зі шпальти облікового запису «Памяти генерала ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 з текстом: «Ещё несколько ссылок, как начиналась гражданская война на Украине, война бандеровского режима с людьми несогласными отказаться от своего языка, своей культуры, своей истории, своих героев.», та посиланнями: « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на статтю на Інтернет-сайті «Свободная пресса» із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 » під авторством « ОСОБА_7 » та « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на відеозапис на відеохостингу «YouTube» із назвою «Интервью 7 марта генерал полковника, только что прибывшего из Киева в Симферополь» з каналу «ЗаСвободу.РФ», у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України я внутрішнього громадського конфлікту, вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 436-2 КК України.

24 травня 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, що містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 436-2 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні в межах пред`явленого обвинувачення, щиро розкаявся, зобов`язався співпрацювати з правоохоронними органами щодо попередження та викриття кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, про які йому відомо або стане відомо у подальшому, в тому числі пов`язані з посяганням на територіальну цілісність та національну безпеку України, терористичною діяльністю та інших кримінальних правопорушень.

При укладенні угоди сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 436-2 КК України покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, зазначення сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_3 у проведенні кримінального провадження щодо нього, наявність можливості забезпечення швидшого судового розгляду кримінального провадження.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого та доводів прокурора, захисника в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 436-2 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

За наведених обставин, слід затвердити укладену 24 травня 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Крім цього, суд вважає за доцільним на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію щодо мобільного телефону обвинуваченого ОСОБА_3 , який був безпосереднім предметом вчинення даного кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави, витрати, пов`язані з проведенням: судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області № 36 від 26 січня 2024 року; судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 25376 від 08 грудня 2023 року, згідно наданих довідок.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 468-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 травня 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку - одного року - не вчинить нового правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів № 36 від 26 січня 2024 року у розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової лінгвістичної (сематико-текстуальної) експертизи № 25376 від 08 грудня 2023 року у розмірі 26504 (двадцять шість тисяч п`ятсот чотири) грн. 80 коп.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію щодо мобільного телефону «Samsung Galaxy» модель «М-20», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 SN: НОМЕР_3 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_4 , який передано на зберігання до камери речових доказів УСБУ у Дніпропетровській області, квитанція № 643, та передати його в дохід держави.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1