Справа № 484/1526/21
Провадження № 1-кс/484/238/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , за відсутності прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 на підставі поданої ним заяви; особи, яка подала скаргу - ОСОБА_4 ; за участі представника особи, яка подала скаргу - адвоката ОСОБА_5 , слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 15.02.2024 року про відмову в задоволенні клопотань потерпілого ОСОБА_4 від 12.02.2024 року та від 13.02.2024 року про оголошення розшуку транспортних засобів та звернення до слідчого судді з клопотанням про обшук у кримінальному провадженні № 0002247 від 18.10.2029 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 273 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 року ОСОБА_4 звернувся до суду з наданою скаргою, мотивуючи тим, що Первомайським РВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження № 0002247, в якому він має статус потерпілого, а відповідно, має право заявляти клопотання слідчому про проведення певних слідчих (розшукових) дій та оскаржувати постанови слідчого.

12.02.2024 року він звернувся до слідчого з клопотанням про винесення постанови про розшук викрадених транспортних засобів та надання її до підрозділів інформаційно-аналітичної підтримки НПУ для внесення відомостей до інформаційної підсистеми «Гарпун».

13.02.2024 року він звернувся до слідчого з клопотанням про звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку з метою відшукання майна та грошових коштів, стосовно яких відбулось незаконне заволодіння, а також відшукання можливих доказів вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого ОСОБА_6 від 15.02.2024 року йому було відмовлено в задоволенні вказаних клопотань. Таку постанову ОСОБА_4 вважає незаконною, необґрунтованою, прийнятою без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи і просить її скасувати, посилаючись на те, що згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.04.2020 року /т.1 а.с.225-229/, протоколів допиту потерпілого ОСОБА_4 від 08.04.2020, 07.05.2020 року /т.1 а.с.236-241, 248-253/ ОСОБА_7 за допомогою інших осіб незаконно заволоділа та привласнила майно та грошові кошти, що належать ПП «Компанія «Агро-Люкс», зокрема бухгалтер ОСОБА_8 без жодних правових підстав здійснила переказ грошових коштів з банківських рахунків підприємства, а також ці особи здійснили протидію законній господарській діяльності вказаного підприємства, обмежили законні права ОСОБА_4 як директора, захопили споруди і земельні ділянки підприємства, незаконно обмежили доступ ОСОБА_4 до них та діяльність підприємства вцілому.

Серед іншого повідомлялось, що відбулось незаконне заволодіння майном ПП «Компанія «Агро-Люкс»: 1) грошовими коштами з поточного рахунку підприємства; 2) двома газовими модулями «Модульний стаціонарний заправник газу з наземною ємністю типу «СЗГ-н-ЄГС» 9,9 м3 загальною вартістю 667 135 грн.; значною кількістю дизельного палива та бензина А-92 та А-95; 4) первинними обліковими документами підприємства; 5) печаткою підприємства, а також транспортними засобами: DAF модель CF 85.410 ВЕ3253СВ VIN НОМЕР_1 ; DAF модель ХF 105.460 НОМЕР_2 VIN НОМЕР_3 ; DROMECH модель CNG-50 ВЕT9456ХО VIN НОМЕР_4 ; MIN-MAK CMK-2006 НОМЕР_5 VIN НОМЕР_6 .

При цьому на паливо дизельне та бензин А-92 та А-95 в кількості 161 тон був накладений арешт ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.10.2017 року у справі № 490/5786/16-к за кримінальним провадженням № 0000018 від 16.02.2016 року і воно було передане на відповідальне зберігання ПП «Компанія «Агро-Люкс».

Все вищезазначене майно знаходилось на території АЗС, що розташована на двох земельних ділянках по вул. Одеській, 151/а та 151 (наразі 151/в) в м. Первомайську Миколаївської області з кадастровими номерами :024:0020 та 481040000:06:024:0140.

Відмовляючи в задоволенні клопотань, слідчий зазначив у постанові про те, що він є вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначені КПК, дорученням від 08.02.2024 року про проведення СРД № 205 було доручено оперативним підрозділам Первомайського РВП встановити місцезнаходження вказаних транспортних засобів та осіб, які могли вчинити зазначені кримінальні правопорушення. Також слідчим було ініційовано перед оперативними підрозділами встановити місцезнаходження іншого майна, щодо якого проводиться розслідування. Слідчий вважає, що такий спосіб реалізації повноважень слідчого більш ефективний, ніж запропонований ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 з висновками слідчого не погоджується і вказує на те, що слідчий надав доручення оперативним підрозділам лише після його звернення і вжиті слідчим заходи не виявилися ефективними, адже з дня видачі доручення оперативним підрозділам місцезнаходження транспортних засобів не було встановлено, а оперативний підрозділ Первомайського РВП позбавлений можливості діяти на території інших регіонів України, що значно звужує перспективи розшуку. Крім того, транспортні засоби раніше були виявлені в інших регіонах, однак вони не були затримані, тому що не перебувають в розшуку.

Також вказує на те, що оскаржувана постанова не містить обґрунтування недоцільності проведення слідчих (розшукових) дій, про які просить ОСОБА_4 .

За таких обставин ОСОБА_4 просить зобов`язати слідчого винести постанову про розшук транспортних засобів, надати її до підрозділів інформаційно-аналітичної підтримки НПУ для внесення відповідних відомостей до ІП «Гарпун», а також зобов`язати слідчого звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку з метою відшукання майна та грошових коштів, стосовно яких відбулось незаконне заволодіння, та можливих доказів вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 в судове засідання не явився. Про час та місце розгляду його скарги повідомлений належним чином.

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтримала скаргу, просила її задовольнити.

Прокурор - процесуальний керівник в наданому кримінальному провадженні - до суду не явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність і відмовити в задоволенні скарги.

Слідчий СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що він вирішив клопотання в межах своєї компетенції, підійшов до його вирішення зважено, оцінив необхідність вчинення певних дій у межах досудового розслідування і задовольнив клопотання ОСОБА_4 частково. Зокрема, надав певні доручення оперативним підрозділам щодо встановлення місцезнаходження майна, яке є предметом кримінальних правопорушень, що розслідуються, тому що на даний час недостатньо інформації для прийняття рішення про необхідність проведення обшуку на території АЗС, малоймовірно, що майно там знаходиться з 2019 року, крім того, слід перевірити належність транспортних засобів певним особам, законність їх використання, а також належність майна тощо. Вважає, що винесена ним постанова законна, обґрунтована і не може бути скасована.

На вимогу суду СВ Первомайського ГУНП в Миколаївській області надано кримінальне провадження № 0002247 від 18.10.2029 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 273 КПК України.

Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження слідчий суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 не пропустив строк звернення з наданою скаргою.

Заслухавши пояснення учасників провадження, ознайомившись з документами, доданими до скарги та з матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, слідчим встановлено, що відповідно до заяв про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , поданих 17.10.2019 та 18.11.2019 року до Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області про незаконне заволодіння належними їм транспортними засобами /т.1 а.с.4,15,36 матеріалів кримінального провадження /далі мкп/, а також заяви ОСОБА_4 від 08.04.2020 та 22.05.2020 року /т.1 а.с.225-229 мкп/ внесено до ЄРДР інформацію і розпочате кримінальне провадження № 0002247 від 18.10.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 273, 356 КК України /т.1 а.с.1-2, 79, 220, 221, 222 мкп/.

Згідно до наявних в матеріалах кримінального провадження копій свідоцтв про реєстрацію зазначених вище транспортних засобів, вони належать на праві власності ОСОБА_10 /т.1 мкп а.с.17-20/. З наданих нею 18.10.2019 року пояснень вбачається, що вона є власницею вказаних транспортних засобів, ними керували водії ТОВ «Корпорація Імперіал», яке надавало послуги товариствам під керуванням ОСОБА_7 і ОСОБА_4 з перевезення дизельного палива і газу. Транспортні засоби паркувалися на парковці по АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_7 . Документи на транспортні засоби знаходились в кабінах автомобілів, які не зачинялися /т.1 мкп а.с.23/. У заяві про вчинений злочин ОСОБА_10 повідомила, що ОСОБА_7 продала вказану автостоянку своїй тітці ОСОБА_11 , а на території автостоянки зареєстроване ТОВ «АВІС-ТРАНС», власником і директором якого є ОСОБА_12 /т.1 мкп а.с.16/.

11.12.2019 року ОСОБА_12 , який був користувачем території по АДРЕСА_1 , надав дозвіл на огляд вказаної території /т.1 мкп а.с.188/. Згідно протоколу огляду зазначені у скарзі транспортні засоби не перебували на парковці під час огляду 11.12.2019 року /т.1 мкп а.с.189/.

Ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.01.2020 року у справі № 490/10340/10 провадження 1-кс/490/518/20 (кп № 0002247/, від 11.02.2020 року у тій же справі провадження № 1-кс/490/523/20; від 14.02.2020 у тій же справі № провадження 1-кс/490/519/20; від 12.02.2020 року провадження 1-кс/490/520/20 накладено арешт на вказані у скарзі транспортні засоби шляхом заборони будь-кому здійснювати їх відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту /т.1 мкп а.с.191-194, а.с.195-198; 199-202; 203-206/. При цьому ухвалами слідчого судді місце зберігання транспортних засобів не визначено. Про передачу їх на зберігання ОСОБА_4 чи належному йому підприємству інформація відсутня. Тим більше, що на момент постановлення ухвал про арешт майна транспортні засоби не були знайдені.

08.04.2020 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про вчинені кримінальні правопорушення, в якій зазначив, що є директором та співвласником ПП «Компанія «Агро-Люкс». З 2020 року він проживав із ОСОБА_7 . За час спільного проживання вони придбали різне майно, яке оформляли як на його ім`я, так і на ОСОБА_7 . З 2019 року вони припинили відносини, після чого ОСОБА_7 позбавила його доступу до території підприємства, до коштів підприємства та усунула його від керівництва. В подальшому ОСОБА_7 переоформила майно на себе та свою тітку ОСОБА_11 , бухгалтер ОСОБА_8 без його дозволу перевела гроші підприємства на інші рахунки, ОСОБА_7 спільно з іншими особами викрала належне підприємству майно, як то модульний стаціонарний заправник газу з наземною станцією, та велику кількість дизельного палива і бензину, які знаходились на балансі ПП «Компанія «Агро-Люкс» і розміщувались на території АЗС, що розташована на двох земельних ділянках по вул. Одеській, 151/а та 151 (наразі 151/в) в м. Первомайську Миколаївської області з кадастровими номерами :024:0020 та 481040000:06:024:0140. Також було викрадено документацію та печатку підприємства. У заяві ОСОБА_4 також зазначив, що діяльність підприємства продовжує здійснюватись з приміщення по АДРЕСА_2 /т.1 а.с.227-229/.

Раніше слідчим видавались доручення оперативним підрозділам щодо встановлення місцезнаходження документації, печатки, транспортних засобів, їх власників тощо /т.2 мкп а.с.20-21/.

Була отримана інформація про власника зазначених у скарзі транспортних засобів /т.2 мкп а.с.27,35,36,38/. Власником є ОСОБА_10 .

12.02.2024 року ОСОБА_4 , який має статус потерпілого в наданому кримінальному провадженні згідно поданої ним заяви про кримінальні правопорушення, звернувся до слідчого з клопотанням про винесення постанови про розшук викрадених транспортних засобів та надання її до підрозділів інформаційно-аналітичної підтримки НПУ для внесення відомостей до інформаційної підсистеми «Гарпун» /т.2 мкп/.

13.02.2024 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого з клопотанням про звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку з метою відшукання майна та грошових коштів, стосовно яких відбулось незаконне заволодіння, а також відшукання можливих доказів вчинення кримінального правопорушення /т.2 мкп/.

Постановою слідчого ОСОБА_6 від 15.02.2024 року було відмовлено в задоволенні вказаних клопотань /т.2 мкп/. При цьому, відмовляючи в задоволенні клопотання про розшук транспортних засобів, слідчий послався на те, що раніше 08.02.2024 року він надав доручення оперативним підрозділам щодо встановлення місцезнаходження транспортних засобів, а також встановлення осіб, які могли ними заволодіти. На думку слідчого, такий спосіб реалізації повноважень слідчого більш ефективний, ніж розшук. Щодо обшуку слідчий фактично послався на те, що наразі недостатньо даних для звернення з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, оскільки відсутні будь-які дані, що вказують на ймовірність знаходження майна підприємства за вказаною у клопотанні адресою, тож першочергово необхідно оперативно отримати таку інформацію, про що було надане відповідне доручення оперативним підрозділам.

На думку слідчого судді слідчий вірно визначив, що наразі недостатньо інформації, яка б вказувала на те, що майно ОСОБА_4 чи то ПП «Компанія Агро-Люкс» знаходиться за вказаною ОСОБА_4 адресою. Наявність такого майна у місці його викрадення з 2019 року дотепер сумнівна. Тож для звернення з клопотанням про обшук даних недостатньо. Слідчий суддя погоджується з висновком слідчого в цій частині, адже звернення з клопотанням про обшук за вказаних обставин було б неефективним.

Щодо розшуку транспортних засобів слідчий суддя зазначає наступне. З матеріалів кримінального провадження встановлено, що зазначені у клопотання ОСОБА_4 транспортні засобі належать на праві власності потерпілій ОСОБА_10 , про що зазначено вище. Вона надала пояснення про те, що жодній особі не передавала право власності чи розпорядження вказаними транспортними засобами. Саме вона є потерпілою за епізодом щодо незаконного заволодіння вказаними транспортними засобами, тож клопотання ОСОБА_4 зовсім не обґрунтоване з точки зору його права на звернення з клопотанням щодо майна, яке є предметом кримінального правопорушення, яке стосується іншої особи.

За таких обставин слідчий суддя не вирішує питання щодо ефективності обраного слідчим способу досудового розслідування в даному випадку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат та інше. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого. Порядок збирання доказів визначений ст. 93 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Такі засади кримінального провадження та вимоги КПК України при винесенні оскаржуваної постанови слідчим дотримані в повній мірі.

Враховуючи наведене, в задоволенні скарги ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7-9, 38, 40, 55, 91-93, 110, 303, 306, 307, 309, 370, 371 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 15.02.2024 року про відмову в задоволенні клопотань потерпілого ОСОБА_4 від 12.02.2024 року та від 13.02.2024 року про оголошення розшуку транспортних засобів та звернення до слідчого судді з клопотанням про обшук у кримінальному провадженні № 0002247 від 18.10.2029 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 273 КПК України.

Ухвала відповідно до ст. 395 КПК України оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

СУДДЯ: