ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/848/24 Справа № 932/3239/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінськогоо районного суду м.Дніпропетровська від 14 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 09 червня 2024 року, з визначенням застави у розмірі 30 280 гривень.

Вказана ухвала мотивована тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 повною мірою підтверджується зібраним матеріалами досудового розслідування. До того ж, підозру визнає й сам ОСОБА_7 , а тому причетність останнього до скоєння інкримінованого злочину за ч.4 ст. 185 КК України є доведеною.

Також слідчий суддя зазначив, що про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому може вдатись до переховування від органів досудового розслідування та суду. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також існує, оскільки потерпіла є неповнолітньою, а тому підозрюваний, якому відомі її анкетні дані, може впливати як на цю особу, так і на її законних представників. Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то підозрюваний не працює, у нього відсутнє офіційне джерело доходу, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має судимість, а тому існує ризик вчинення ним нового злочину.

Враховуючи особу підозрюваного, відсутність офіційного місця проживання, сім`ї та утриманців, наявність судимості, не бажання ставати на шлях виправлення та вчинення ним нового тяжкого корисливого злочину в умовах воєнного стану у відношенні неповнолітньої особи, слідчий суддя дійшов висновку, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, є необхідним для запобігання встановленим ризикам, застосування ж інших, більш м?яких, запобіжний заходів до підозрюваного ОСОБА_7 є недоцільним, тому тримання під вартою в даному випадку є виправданим.

Разом з цим, слідчий суддя визнав за можливе визначити підозрюваному розмір застави, нижче мінімального розміру, встановленого для тяжкого злочину, а саме у сумі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 30280 гривень, оскільки матеріальна шкода, спричинена потерпілій, становить 800 гривень, ОСОБА_7 не працює, не має заощаджень та джерела доходів, тобто його майновий стан є незадовільним.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 квітня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що слідчим у клопотанні не було доведено наявність існування заявлених стосовно ОСОБА_7 ризиків. Його підзахисний не має будь-якого наміру переховуватися від слідства та суду, впливати на потерпілу, свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Тож, вважає, що до підозрюваного в даному випадку цілком можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Так, одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного / обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного / обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК доведена органом досудового розслідування, встановлена слідчим суддею під час розгляду клопотання, визнана самим підозрюваним та не оспорюється стороною захисту в апеляційній скарзі, а тому згідно з ч.1 ст.404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Що стосується наявності зазначених у клопотанні слідчого ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_7 переховуватись від досудового розслідування та суду, незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та її законних представників у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, належним чином мотивовано слідчим суддею у своїй ухвалі.

Так, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому може вдатись до переховування від органів досудового розслідування та суду; підозрюваному відомі анкетні дані неповнолітньої потерпілої, а тому він може впливати як на цю особу, так і на її законних представників; ОСОБА_7 не працює, у нього відсутнє офіційне джерело доходу, він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має судимість, а тому існує ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, всупереч твердженням сторони захисту слідчий суддя відповідно до ч.1 ст.178 КПК України врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, та відомості про особу підозрюваного в їх сукупності, зокрема, його вік, стан здоров`я, репутація, майновий та сімейний стан, а саме відсутність офіційного місця проживання, сім`ї та утриманців, наявність судимості, не бажання ставати на шлях виправлення і вчинення нового тяжкого корисливого злочину в умовах воєнного стану у відношенні неповнолітньої особи, та дійшов до висновку, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та не зможуть запобігти встановленим ризикам.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК України дійшов висновку про доцільність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними та підлягають залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді, як законна, обґрунтована та вмотивована, підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4