Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000994 від 22.07.2023, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Черкаси Черкаської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Прокурор до початку судового розгляду надав клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, в шахрайський спосіб, з корисливих мотивів, маючи мету незаконно заволодіти велосипедами для їх подальшого продажу, у період часу з 05 липня 2023 року по 17 липня 2023 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вводив ОСОБА_6 в оману, під приводом отримання велосипедів у тимчасове користування та не маючи наміру їх повертати, здавав під заставу до ПТ «Ломбард «Черкаська позика», таким чином заволодівши наступним майном потерпілого. Таким чином, заволодів велосипедами у кількості 12 шт. та отриманими за їх реалізацію грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_6 , відповідно до висновків експертів, матеріальної шкоди на суму 214 153,84 гри. Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. 29.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, підтверджується зібраними в ході досудового розгляду доказами. Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.09.2023, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів, що становить 53 680 грн. Підозрюваним ОСОБА_5 29.09.2023 на рахунок ТУ ДСА України у Черкаській області внесено грошові кошти у розмірі 53 680 грн., у зв`язку з чим 02.10.2023 останнього звільнено з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор». 29.09.2023 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000994 від 22.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України скеровано до Придніпровського районного суду м. Черкаси. 01.11.2023, 23.11.2023 та 21.12.2023 обвинувачений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судових засідань, до Придніпровського районного суду м.Черкаси не явився, що свідчить про порушення останнім зобов`язань, покладених на нього слідчим суддею. Відповідно ч.8 ст.182 КК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Статтею 177 КПК України передбаченого, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , офіційно не працює, неодружений, малолітніх дітей на утриманні немає, тому в разі не обрання йому запобіжного заходу останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні в період відбування іспитового строку, нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 3 років та усвідомлює можливе реальне відбування покарання у вигляді позбавлення волі, матиме можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, змінити місце проживання чи виїхати за кордон. Також, підозрювана особа, веде аморальний спосіб життя, не зв`язаний ніякими соціальними зв`язками, не має на утриманні дітей, що свідчить про безперешкодну можливість покинути місто і жити у звичний для нього спосіб у будь-якому іншому місці з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Разом з цим, вказаний ризик підтверджується свідомим ігноруванням суду та неявкою на судові розгляди. На підтвердження ризику вчинення іншого кримінального правопорушення - підозрюваний, веде аморальний спосіб життя, що підтверджується у тому числі витягом з бази «АРМОР», не зв`язаний ніякими соціальними зв`язками. Окрім цього встановлено, що ОСОБА_5 є особою у якою судимість не знята і не погашена. Ризик незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, полягає в тому що підозрюваний ОСОБА_5 проживає в одному місті, де проживають потерпілі, у зв`язку з цим, він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на них шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності. У зв`язку в чим, обрання більш м`якого запобіжного заходу, такого як домашній арешт, не забезпечиться ризик впливу на свідків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.4 ст.184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КГІК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні. Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інші кримінальні правопорушення; незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні. Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законодавством передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, веде паразитичний спосіб життя, що свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що він в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 не виконано зобов`язання покладені на нього слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, а запобігти вищевказаним ризикам можливо тільки шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 проти зміни запобіжного заходу з застави на тримання під вартою заперечила, а також заперечила проти звернення застави сплаченої обвинуваченим в рахунок держави. При вирішенні клопотання прокурора просила суд взяти до уваги молодий вік її підзахисного та надати можливість ОСОБА_5 надати суду підтверджуючі докази поважності причин його неявки в судові засідання. На підставі викладеного просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника. Проти задоволення клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу стосовно нього з застави на тримання під вартою та звернення застави в дохід держави заперечив. Просив суд не змінювати стосовно нього запобіжний захід та надати йому можливість надати суду підтверджуючі докази поважності причин його неявок.

Заслухавши думку прокурора, потерпілих, захисника та обвинуваченого, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд заклопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Клопотання про зміну більш м`якого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинно містити докази порушення умов раніше обраного запобіжного заходу та обґрунтування наявності ризиків у провадженні.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Як встановлено в судовому засіданні в провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси на розгляді перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 000994 від 22.07.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Кримінальне правопорушення передбачене не ч.2 ст.190 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень, за який законодавством передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.09.2023, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів, що становить 53 680 грн. Підозрюваним ОСОБА_5 29.09.2023 на рахунок ТУ ДСА України у Черкаській області внесено грошові кошти у розмірі 53 680 грн., у зв`язку з чим 02.10.2023 останнього звільнено з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор». При цьому, обвинувачений, був ознайомленим із покладеними на нього обов`язками відповідно ухвали суду від 29.09.2023.

Відповідно до ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.

Згідно ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі від 30.12.2016 № 9-3167/0/4-16 звертав увагу суддів, зокрема, на необмежений строк застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні, таких як застава, особиста порука. За ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки передбачені частиною 5 цієї статті можуть бути покладені судом на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У той же час, не продовження обов`язків не тягне за собою припинення чи скасування запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Отже, законодавець наділяє прокурора заявляти клопотання про зміну раніше обраного запобіжного заходу.

Застосування будь-якого запобіжного заходу має наслідком покладання ряду процесуальних обов`язків на підозрюваного, обвинуваченого, які передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Обов`язковими умовами за ч.2 ст.200 КПК України є обґрунтування прокурором обставин, які є передумовою звернення із клопотанням про зміну запобіжного заходу, оскільки виконання завдань кримінального провадження через їх наявність може бути утруднена.

Судом встановлено, що в межах судового розгляду даного кримінального провадження 29.09.2023 обвинуваченого ОСОБА_5 було звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави. Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

При цьому, обвинувачений, будучи ознайомленим із покладеними на нього обов`язками відповідно ухвали суду від 29.09.2023, а також належним чином повідомлений про час та місце розгляду кримінального провадження, неодноразово не з`являвся у призначені судом судові засідання, зокрема 01.11.2023, 23.11.2023, 21.12.2023, 15.01.2024. Будь-яких заяв щодо поважності причин неприбуття до суду не подавав, у зв`язку з чим щодо обвинуваченого ухвалою суду було застосовано привід, в ході виконання якого згідно рапорту ДОП СДОП ЧВ П ГУНП в Черкаській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_7 , встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , двері квартири ніхто не відчинив, а під час спілкування з сусідами останні повідомили, що дана особа за вказаною адресою не проживає де знаходиться не відомо.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18.01.2024 надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу до Придніпровського районного суду м.Черкаси для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, ухвалою суду від 18.01.2024 обвинуваченого оголошено в розшук та зупинено кримінальне провадження.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 13.03.2024 повторно надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу до Придніпровського районного суду м.Черкаси для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, ухвалою суду від 13.03.2024 обвинуваченого оголошено в розшук та зупинено кримінальне провадження.

Вище зазначене свідчить про те, що ОСОБА_5 умисно переховується від прокурора та суду та про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому з метою забезпечення виконання обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам подальшого переховування від прокурора та суду, прокурором подано клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Стаття 331 КПК України передбачає можливість зміни, скасування чи обра запобіжного заходу, щодо обвинуваченого під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

Згідно з п.2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним (обвинуваченим) зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (обвинувачений) обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином, при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд враховує не лише наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, а також те, що обвинувачений, перебуваючи на волі може ухилятися від суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність цих ризиків підтверджується тими обставинами, що обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочинів у вигляді позбавлення волі, неодноразово не з`явився за викликом суду, в зв`язку з чим до нього застосовано привід та в подальшому винесено ухвалу про надання дозволу на затримання та оголошення ОСОБА_5 в розшук.

Таким чином обставина переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду вже встановлена судовими рішеннями, оскільки правовими підставами для надання дозволу на затримання та оголошення в розшук є переховування обвинуваченого від суду.

Ризик незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, полягає в тому що підозрюваний ОСОБА_5 проживає в одному місті, де проживають потерпілі, у зв`язку з цим, він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на них шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: пункти перший та п`ятий вказаної статті.

До того ж, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд поряд з цим також враховує особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, те, що він ніде не працює, неодружений, не має на утриманні дітей, осіб похилого віку чи інвалідів.

В ході розгляду клопотання прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини, неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

На думку суду, залишення до обвинуваченого чинного запобіжного заходу у вигляді застави, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам та не сприятиме на даному етапі судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, судом не встановлено виняткових обставин, які б давали підставу не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до переконливого висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким , що підлягає до задоволення.

Крім того, частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України.

Тобто, не визначити розмір застави є правом, а не обов`язком суду.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.09.2023, стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів, що становить 53 680 грн., в разі внесення якої, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Підозрюваним ОСОБА_5 29.09.2023 на рахунок ТУ ДСА України у Черкаській області внесено грошові кошти у розмірі 53 680 грн., у зв`язку з чим 02.10.2023 останнього звільнено з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор». Проте після звільнення з-під варти ОСОБА_5 порушив обов`язки покладені на нього судом та неодноразово не з`явився за викликом суду, в зв`язку з чим до нього застосовувалися приводи та в подальшому винесено ухвалу про надання дозволу на затримання з оголошенням в розшук. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав передбачених п.3 ч.4 ст.183 КПК України, які дають право суду не визначати розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Щодо звернення застави в дохід держави суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави - вона звертається в дохід держави (частина 8 статті 182 КПК).

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (частина 9 статті 182 КПК).

З наведеного слідує, що звернення застави в дохід держави є невід`ємною складовою зміни запобіжного заходу в вигляді застави, яка передбачена частинами 8 та 10 статті 182 КПК, та охоплюється поняттям застосування запобіжного заходу в вигляді застави.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, запобіжні заходи (пункт 9 частини 2 статті 131 КПК). Застава є одним із видів запобіжних заходів (пункт 3 частини 1 статті 176 КПК).

У зв`язку із зазначеним, звернення застави в дохід держави має (із врахуванням особливостей цього заходу) відповідати встановленим правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно ч.3 ст.182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України (частина 8 статті 182 КПК).

При цьому суд звертає увагу, що застава є безстроковим запобіжним заходом, тому її строк не може бути визначний ухвалою суду, і вона без визначення строку забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (частина 7 статті 42 КПК).

Як вже встановлено судом, обвинувачений неодноразово не з`являвся у судові засідання, а саме 01.11.2023, 23.11.2023, 21.12.2023, 15.01.2024, привід стосовно нього був невиконаний у зв`язку із відсутністю обвинуваченого за місцем проживання, останній оголошувався судом у розшук, чим порушив свої процесуальні обов`язки, покладені на нього відповідною ухвалою суду.

Крім цього, наведені у попередніх судових рішеннях, якими обирався/змінювався строк тримання ОСОБА_5 під вартою та визначався розмір застави, відомості про наслідки невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, в тому числі із зазначення можливості звернення застави в дохід держави, є достатнім роз`ясненням правових наслідків внесення застави та відповідальності за порушення її умов.

Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава (зокрема, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин та не повідомив заздалегідь про причини своєї неявки, відлучався за межі місця проживання без дозволу суду та не повідомляв суд про зміну свого місця проживання), суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності - звернути заставу (її частину) в дохід держави.

З огляду на викладене клопотання прокурора обґрунтовано правовими підставами, доведено, що ОСОБА_5 порушив покладені на нього судом обов`язки, а тому суд вважає, що вимога прокурора про звернення застави в дохід держави є законною та обґрунтованою належними й допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Крім того, судом враховано, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України, в Україні введено воєнний стан з 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 днів, який неодноразового було продовжено та діє на теперішній час.

Таким чином, застава, внесена за обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора та введенням воєнного стану на території України, підлягає зверненню в дохід держави із зарахуванням на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст.176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 314, 331, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, який не являється інвалідом, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, депутатом, учасником бойових дій, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше судимого за ч. 4 ст. 185 КК України, строком на (60) шістдесят днів, тобто до 17.05.2024 року включно, без можливості внесення застави.

Взяти обвинуваченого ОСОБА_5 , під варту в залі суду.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали в частині взяття під варту обвинуваченого ОСОБА_5 , покласти на працівників Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави - задовольнити.

Звернути в дохід держави та зарахувати на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, а саме: НОМЕР_1 , грошові кошти у розмірі 53680,00 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, які внесено на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України у Черкаській області, як заставу за обвинуваченого ОСОБА_5 у межах даного кримінального провадження.

Копію ухвали направити до ТУ ДСА у Черкаській області для виконання в частині звернення застави в дохід держави.

Інші учасники справи мають право отримати копії ухвали в Придніпровському районному суді м.Черкаси.

Ухвала може бути оскаржена в частині зміни запобіжного заходу до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає до негайного виконання та подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: