Справа №: 343/492/24
Провадження №: 1-кп/343/71/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина ІваноФранківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/343/71/24, внесеного до ЄРДР за № 0000058 від 03.02.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді механіка водія військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.382 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили та придбав, носив та зберігав бойовий припас без передбаченого законом дозволу.

Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин:

24.02.2022 Указом Президента України № 69/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п.п.1, 17, 20, ч.1 ст. 106 Конституції України оголошено проведення мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

У зв`язку з цим, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2023 №164 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду старшого механіка водія військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу вказаної військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_3 у порушення вимог вказаних нормативно-правових актів, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 05.09.2023 постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/4293/23, яка відповідно до ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення набрала законної сили, солдата ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В подальшому, солдат ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений з вищенаведеною постановою, а саме про те, що вказаним рішенням його позбавлено права керування транспортними засобами, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом при наступних обставинах.

03 лютого 2024 року, близько 02 год. 29 хв. солдат ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «ВМW», модель «Х5» держаний номерний знак НОМЕР_2 рухався по автомобільній дорозі між населеними пунктами АДРЕСА_2 , де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України під час виконання ними своїх службових обов`язків за порушення комендантської години, що передбачено п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Під час виконання працівниками поліції своїх службових обов`язків, відносно солдата ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 586018 від 03.02.2024 .

Крім того, солдат ОСОБА_3 , на шлях виправлення не став, та продовжив свою злочину діяльність за наступних обставин.

Так, у листопаді 2023 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, солдат ОСОБА_3 проходячи військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи в районі введення бойових дій поблизу м. Бахмут, Бахмутського району Донецької області, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, під час виконання бойового завдання щодо захисту територіальної цілісності і безпеки України, знайшов у лісовому масиві ручну осколкову гранату типу М-67, яка придатна для здійснення вибуху та належать до категорії бойових припасів.

При цьому, ОСОБА_3 будучи обізнаним щодо її зовнішнього вигляду, характеристик та призначення, усвідомлюючи, що вказаний предмети є бойовим припасом, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом привласнення знайденого бойового припасу, придбав ручну осколкову гранату типу М-67, яка придатна для здійснення вибуху, що належать до категорії бойових припасів та при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці переніс їх до автомобіля, який перебував у його користуванні марки «ВМW», модель «Х5» держаний номерний знак НОМЕР_2 та незаконно зберігаючи її у ньому без передбаченого законом дозволу, транспортував з Донецької області до Калуського району Івано-Франківської області.

Надалі, 03.02.2024 о 05 год. 49 хв. працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України під час виконання ними своїх службових обов`язків за порушення комендантської години, що передбачено п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», між населеними пунктами с. Грабів - с. Мала Тур`я Калуського району Івано-Франківської області, був зупинений транспортний засіб марки «ВМW» модель «Х5» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , під час огляду якого виявлено та вилучено вищевказаний бойовий припас.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому визнав повністю, та надав суду показання, що він народився в м.Кузнецовськ, Рівненської області. Приблизно в 2018 році він разом з батькими переїхав проживати в АДРЕСА_1 . 25.02.2022 року після початку збройної агресії російської федерації, він звернувся в Рожнятівський ТЦКСП та був мобілізований. На даний час він проходить службу на посаді механіка-водія у військовій частині НОМЕР_1 . 05.09.2023 постановою Дніпропетровсього районного суду Дніпропетровської області він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Про те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності та позбавлено права на керування транспортними засобами, йому було відомо. 02.02.2024 він на автомобілі марки «ВМW» модель «Х5» державний номерний знак НОМЕР_2 їхав у відпустку до себе додому в с.Сваричів Калуського району на реабілітацію. Проїхавши населенний пункт с.Мала Тур`я, після 24.00 год., він рухався в напрямку смт Рожнятів та був зупинений працівниками поліції за порушення коменданської години. На вимогу працівників поліції, він пред`явив документи. Працівники поліції повідомили,що він не має права на керування транспортними засобами та склали відносно нього протокол. Після цього працівники поліції попросили дозволу оглянути керований ним автомобіль марки «ВМW» , на що він погодився.При огляді, в "бардачку", працівники поліції виявили осколкову гранату М-67, яку він при виконання бойового завдання біля м.Бахмут приблизно в листопада 2023 року, знайшов та поклав у "бардачок". Після цього було викликано слідчо-оперативну групу, яка провела певні слідчі дії. Він, у зв`язку з проходженням військової служби, був обізнаний, що граната М-67, яку він знайшов та в подальшому зберігав в атомобілі, являється бойовим припасом. Він мав намір здати вказану гранату поліції по приїзді додому. Чому не здав її у відповідні органи, за місцем проходження військової служби, перед поїздкою у відпустку, пояснити не може. За час проходження військової служби, він неодноразово був нагороджений відзнаками.

Свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнає повністю, щиросердечно кається в скоєному, просить його суворо не карати.

Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не оспорює фактичні обставини справи , які вказані в обвинувальному акті, учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості їх позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч.1 ст.263, ч.1 ст.382 КК України, оскільки він придбав, носив та зберігав бойовий припас без передбаченого законом дозволу та умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.50), зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 (а.с.53), позитивно характеризується по місцю проживання (а.с.52),раніше несудимий (а.с.62), призваний 13.06.2023 на військову службу під час мобілізації , на даний час військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 (а.с.56-61), на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП "Рожнятівська багатопрофільна лікарні" РСР - не знаходиться (а.с.51).

Згідно з досудової доповіді начальника сектору Калуського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації в Івано-Франківській області» ОСОБА_6 від 09.04.2024 - ризик вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства - середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. У випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним крім обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки передбачені частиною 3 статті 76 КК України, зокрема: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.42-45).

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 , передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_3 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання, в судовому засіданні не здобуто.

Суд враховуючи всі обставини справи, особу винного, приходить до висновку , що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкцій ч.1ст.263, ч.1 ст.382 КК України у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 70, 75, 76 КК України.

На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретних кримінально протиправних діянь, вчинених обвинуваченим з призначеним йому покаранням .

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 під час розгляду провадження у суді не обирався та клопотань про його обрання не поступало.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

В ході досудового слідства по справі проведено судову експертизу фахівцями Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України.

Витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень, на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З довідки-розрахунку №115 Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України (а.с.68) встановлено, що витрати на проведення вибухотехнічної експертизи № 115 від 09.02.2024, становить 6058,24 гривень.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 118, 124, 349,368,373, 374, 381, 382,394 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.1ст. 382 КК України,призначивши покарання:

за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч.1 ст.382 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1(один) рік.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити у вигляді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ч.4 ст. 76 КК України, покласти на командира військової частини НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення вибухотехнічної експертизи №115 від 09.02.2024 у розмірі 6058,24 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

ручну гранату іноземного виробництва М-67 з наявними маркувальними позначками барвника чорного кольору «FUZE M213 CTJ11E 503-002» з наявними на боковій поверхні корпусу гранати маркувальними написами барвником жовтого кольору «GRENADE, HAND, FRAG. DELAY. M67 COMP B LS-39J065-005P» - знищити.

На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: