Справа № 944/6614/21
Провадження №1-кп/944/419/24
01.04.2024 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі колегії
головуючого судді ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_6
у провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив відвід всьому складу судової колегії, посилаючись на те, що в діях колегії суддів вбачається явна упередженість та необ`єктивність до нього. Так, 26.02.2024 під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегією суддів порушено право обвинуваченого щодо належного ознайомлення з клопотанням, незважаючи на те, що він заявляв усне клопотання про перенесення судового засідання, для належного ознайомлення. Також в ухвалі про продовження строку тримання під вартою не викладено об`єктивних та фактичних обставин справи. Вказує, що навіть у випадку доведення стороною обвинувачення інкримінованого йому правопорушення - це буде лише замах на злочин в розумінні ст.15 КК України. Поряд з тим, в ухвалі суду жодним чином не зазначено про характеризуючі обставини обвинуваченого в розумінні статті 178 КПК України. Водночас, колегія суддів як відповідний ризик, враховує запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні, однак такого ризику, в розумінні ст.177 КПК України не існує.
Разом з тим, колегією суддів відмовлено у повторному огляді відеозаписів з бодікамер, які долучено до матеріалів справи. Окрім цього, в ухвалах колегії суддів щодо визнання очевидно недопустимого доказу невірно трактується норми кримінального процесуального закону.
Також, ОСОБА_6 вказує, що в ході судового засідання 31.01.2024, під час допиту свідка ОСОБА_8 , яким надавав неправдиві покази, колегія суддів порадившись на місті ухвалила відмовити у задоволенні клопотання обвинувачений щодо повторного перегляду відео, тим самим порушивши норми ч.2 ст. 359 КПК України. Цього ж дня під час допиту свідка ОСОБА_8 була оголошення повітряна тривога. Проте, головуючий суддя ОСОБА_1 поставив на обговорення питання можливості проведення судового засідання під час повітряної тривоги та продовжив судове засідання. При тому, що всі учасники судового засідання під час такого обговорення поклались на розгляд суду.
Обвинувачений зауважив, що на розгляді Вищої ради правосуддя перебувають скарги, подані ним щодо дисциплінарного проступку головуючого судді ОСОБА_1 , що також свідчить про упередженість та необ`єктивність головуючого судді щодо обвинуваченого.
Відтак, колегія суддів не вправі продовжувати судовий розгляд даного кримінального провадження.
Захисник ОСОБА_7 підтримав заяву обвинуваченого, наполягав на її задоволені з підстав викладених у ній.
Прокурор проти задоволення заявленого відводу заперечив, зазначивши, що правових підстав для відводу головуючого судді немає та посилання обвинуваченого на упередженість та необ`єктивність колегії суддів є безпідставним, а обставини, на які посилається обвинувачений, є необґрунтованими.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. З метою дотримання цієї гарантії, за наявності підстав, передбачених статтями 75 та 76 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч. 1, 2 ст. 80 КПК України).
За правилами ч. 3,4 цієї ж статті КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені під час судового провадження. Такі заяви подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.
Як визначено ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.
У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду (ч. 1 ст. 81 КПК України).
За правилами п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, що не передбачені пунктами 1-3, 5 цієї частини статті.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Обставини, що виключають участь судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у статтях 75, 76 КПК України, та їх перелік є вичерпним.
В обґрунтування заяви ОСОБА_6 фактично посилається на вимоги п.4 ч.1 ст.75 КПК України, щодо наявності інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості колегії суддів. Однак обставини, на які посилається обвинувачений в обґрунтування заяви про відвід, не є підставами, передбаченими ст.75 КПК України, а його суб`єктивною оцінкою дій судової колегії.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).
Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості колегії суддів у вирішенні справи, оскільки наведені обвинуваченим обставини не свідчать про упередженість, яка визначена п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України, а є лише власними припущеннями, неаргументованими достатніми доводами.
ОСОБА_6 просить відвести весь склад судової колегії у зв`язку із наявністю обставин, які викликають сумнів у її неупередженості, посилаючись на те, що колегією суддів порушено право обвинуваченого щодо належного ознайомлення з клопотанням про продовження про продовження строку тримання під вартою, незважаючи на те, що він заявляв клопотання про перенесення судового засідання.
Твердження обвинуваченого є безпідставним. У будь-якому разі, недостатність наданого часу для ознайомлення з матеріалами справи може бути підставою для клопотання про відкладення судового засідання, а не для відводу колегії суддів, при цьому колегією суддів ані захисника, ані обвинуваченого не обмежено у часі під час їх виступу.
Заява обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід суддів містить посилання на обставини (прийняття судом процесуального рішення), які стосуються реалізації судом його повноваження на прийняття рішення з питання, що було винесене на розгляд стороною обвинувачення, та не можуть викликати сумнів у неупередженості суддів.
Викладені у заяві доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід колегії суддів зводяться по суті до незгоди з рішеннями суду постановленими в межах даного кримінального провадження. Незгода із висновками та мотивами, якими суд керувався, при постановленні судового рішення не може викликати обґрунтованих сумнів у неупередженості колегії суддів. Заявлені обвинуваченим сумніви у неупередженості колегії суддів, з урахуванням наведених ним доводів, не можуть бути підставою для задоволення заяви про відвід. Оскільки відсутній суб`єктивний критерій упередженості, то зазначені обставини, не можуть беззаперечно створювати сумніви в неупередженості колегії суддів, що свідчить про відсутність і об`єктивного критерію.
Щодо посилання обвинуваченого на допущення судом порушення істотних норм процесуального права при розгляді кримінального провадження, що унеможливило обвинуваченому реалізувати свої процесуальні права, слід відмітити, що оцінку порушенню чи відсутності порушення КПК України та істотності таких порушень, в разі їх наявності, може надати суд апеляційної інстанції при перегляді рішень суду.
Щодо посилання обвинуваченого на відмову колегією суддів в повторному дослідженні відеозаписів, суд вважає, що така не свідчить про упередженість суду, оскільки в судовому засіданні вже досліджено зазначені відеозаписи. Досліджені докази повинні бути оцінені судом при постановлені судового рішення по суті, вказане не передбачає обов`язкової необхідності їх повторної демонстарції.
З приводу посилання обвинуваченого на неможливість під час війни забезпечити безпеку учасникам процесу в суді, то дана обставина не може бути підставою для відводу, оскільки незалежна від суду та від головуючого судді. Разом з тим, обвинуваченим не доведено, що проведення судових засідань у цьому кримінальному провадженні здійснювалось судом без врахування інформації про повітряну тривогу, ступінь небезпеки тощо. При цьому, підлягає врахуванню й те, що ракетні атаки з боку росії відбуваються не лише по території Яворівського району, а фактично по всій території України.
Обґрунтовуючи заяву про відвід колегії суддів обвинувачений, серед іншого, зазначав, що ним подані скарги до Вищої ради правосуддя щодо дисциплінарного проступку головуючого судді. У контексті цього питання, суд звертає увагу на положення пункту 2 рішення Ради суддів України від 08.06.2017 № 34 (зі змінами внесеними рішенням Ради суддів України від 01.03.2019 № 13), відповідно до якого наявність скарги щодо судді у провадженні ВРП не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи. Подання учасником судового провадження скарги на дії судді до ВРП до закінчення судового розгляду справи може свідчити про вплив на суд, у разі, коли це здійснюється як тиск на суддю з метою, зокрема, перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення, тощо, що може мати ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 376 КК України.
Тобто, подання скарги на дії судді до Вищої ради правосуддя до закінчення судового розгляду, не може бути підставою для відводу судді, а навпаки в певних окремих випадках свідчить про намагання вплинути на суд у разі, коли це здійснюється як тиск на суддю з метою, зокрема, перешкодити виконанню суддею професійних обов`язків або схилити його до винесення неправосудного рішення.
Таким чином, посилання ОСОБА_6 у заяві про відвід колегії суддів фактично зводяться до незгоди обвинуваченого з порядком проведення судових засідань та прийнятими процесуальними рішеннями та діями суду щодо забезпечення проведення судового зсідання, що не може бути підставою для відводу колегії суддів.
Сторона вправі не погоджуватись із прийнятими рішеннями, однак така позиція не може бути визначальною в оцінці об`єктивності та неупередженості дій суду під час розгляду справи.
Інших визначених законом підстав для відводу колегії суддів у процесі розгляду заяви про відвід, судом встановлено не було.
Судовим розглядом не встановлено і обвинуваченим не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви в неупередженості колегії суддів та унеможливлювали б винесення об`єктивного рішення у справі.
За відсутності обставин, визначених ст. 75 КПК України, підстав відводу колегії суддів не вбачається, а тому заява про відвід задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст.75, 76, 80, 81 КПК України, суд,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3