Справа № 694/932/24
провадження № 1-кс/694/326/24
УХВАЛА

про арешт майна

16.04.2024 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0000521 від 11.04.2024,-

в с т а н о в и в:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на вилучений в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 10.04.2024 автомобіль марки «АЗЛК 21412» н.з. НОМЕР_1 , який на момент ДТП перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який залишити на зберігання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на період проведення судових експертиз.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 10.04.2024 близько 18 год. 40 хв. водій автомобіля «АЗЛК 21412» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись в напрямку від центральної вулиці с. Терешки, Звенигородського району до селища Ховківка, Звенигородського району не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав праворуч відносно няпрямку свого руху, та продовжуючи рух з`їхав у водойму - ставок "Центральний". Госпіталізований до Шполянської БЛІЛ. Від отриманих травм ОСОБА_5 , який був госпіталізований до Шполянської БЛІЛ, 11.04.2024 помер.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено 11 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000521, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, 10.04.2024 на АДРЕСА_1 оглянуто та вилучено автомобіль марки «АЗЛК 21412» н.з. НОМЕР_1 , який на момент ДТП перебував у користуванні ОСОБА_5 та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 .

По завершенні огляду автомобіль марки «АЗЛК 21412» н.з. НОМЕР_1 , поміщено на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за вищевказаною адресою.

На вище вказаному транспортному засобі виявлені пошкодження і сліди, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, під час досудового розслідування слідству необхідно встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди, що викликає необхідність проведення відповідних судових експертиз, а саме експертизи технічного стану транспортного засобу, методика проведення яких передбачає надання експертам для дослідження відповідних об`єктів, у даному випадку автомобіля марки «АЗЛК 21412» н.з. НОМЕР_1 .

11.04.2024, винесено постанову про визнання автомобіля марки «АЗЛК 21412» н.з. НОМЕР_1 речовим доказом у кримінальному провадженні №0000521 та приєднано його в цій якості до матеріалів даного провадження у відповідності до положення ст.ст. 98, 100 та 110 КПК України.

Враховуючи той факт, що вилучений 10.04.2024 автомобіль марки «АЗЛК 21412» н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та важливу інформацію та під час досудового розслідування, необхідно провести судові експертизи із залученням речових доказів у стані, які вони мали на момент огляду,

тобто 10.04.2024, а також слідчі дії, в яких може виникнути необхідність в ході досудового розслідування, з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів згідно ст. 170 КПК України на нього повинен бути накладений арешт.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Просить клопотання задоволити.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

ОСОБА_7 викликався в судове засідання, проте до суду не з`явився.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 11 квітня 2024 року постановою слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000521 - автомобіль марки «АЗЛК 21412» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.

Слідчим доведено, що вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, може містити на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, є об`єктом дослідження під час проведення відповідних експертиз, що підтверджено відповідною постановою про її призначення.

Відтак, вказаний автомобіль відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

З огляду на наведене, з метою забезпечення проведення відповідних експертиз, збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти арешт на автомобіль марки «АЗЛК 21412» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Разом з тим, з метою уникнення безпідставного позбавлення особи права користування своїм майном слідчий суддя накладає арешт на дане майно лише на час проведення експертиз у даному кримінальному провадженні.

При цьому, визначаючи місце зберігання арештованого майна слідчий суддя враховує клопотання слідчого та вважає за необхідне визначити місцем його зберігання територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що позбавить можливості доступу сторонніх осіб до нього, зобов`язавши ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 надати його для огляду за першою вимогою слідчого або прокурора у разі такої потреби.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0000521 від 11.04.2024, задоволити.

Накласти арешт на вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 10.04.2024 транспортний засіб: автомобіль марки «АЗЛК 21412» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , та на момент ДТП перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів та проведенню по ньому відповідних криміналістичних експертиз - на час проведення відповідних експертиз.

Визначити місцем зберігання вищевказаного майна, на яке накладено арешт, територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до отримання висновків у експертизах, проведених у кримінальному провадженні № 0000521, зобов`язавши ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 забезпечити збереження майна, на який накладено арешт та надати вказане майно для проведення відповідних експертиз за першою вимогою слідчого або прокурора у разі такої потреби та заборони вчиняти будь-яких дії по відчуженню і зміні власників цього майна.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1