Справа № 461/1592/24
Провадження № 1-кс/461/1176/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанови слідчого першого слідчого відділу Державне бюро розслідувань, розташованому у місті Львові від 01.01.2024 року та 19.01.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453 від 24.10.2023 року за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Галицького районного суду м. Львова із вказаною скаргою, в якій просить:

-скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Державне бюро розслідувань, розташованому у місті Львові від 01.01.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453 від 24.10.2023 року за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України;

-скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Державне бюро розслідувань, розташованому у місті Львові від 19.01.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453 від 24.10.2023 року за ознаками ч.2 ст. 286 КК України;

-зобов`язати старшого слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 або іншого слідчого в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0000453, відповідно до вимог ст. 220 КПК України, повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 про залучення її в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000453, про що повідомити заявницю у встановленому законом порядку.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що в провадженні першого слідчого відділу Державне бюро розслідувань, розташованому у місті Львові перебувало кримінальне провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453 від 24.10.2023 року за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скаржниця - ОСОБА_4 є матір`ю загиблої внаслідок ДТП ОСОБА_6 .

З метою реалізації своїх прав як потерпілої скаржницею 27.10.2023 року було надіслано органу досудового розслідування клопотання про залучення до справи як потерпілої та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у даному кримінальному провадженні з прийняттям відповідного процесуального рішення у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, про що просила повідомити заявника відповідно до вимог закону. Вказане клопотання 06.11.2023 року було розглянуто слідчим ОСОБА_7 з винесенням постанови про відмову у визнанні потерпілим. Яку (Постанову від 06.11.2023 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000453) Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30.11.2023 року було скасовано, та Зобов`язано слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 або іншого слідчого в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0000453, відповідно до вимог ст. 220 КПК України, повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 про залучення її в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000453, про що повідомити заявника. За наслідками якої слідчий ОСОБА_7 повторно розглянув клопотання ОСОБА_4 про залучення її в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000453.А саме 01.01.2024 року виніс Постанову про відмову у задоволенні клопотання про залучення до справи як потерпілої.

Вказану постанову слідчий направив потерпілій 03.01.2023 року, яка отримана нею лише 08.02.2024 року.

Представник скаржника вважає, що висновок слідчого викладений у оскаржуваній постанові є передчасним та невмотивованим, оскільки скаржниці спричинено значна моральна шкода в зв`язку втратою єдиної доньки, внаслідок кримінального правопорушення, у зв`язку з чим висновок слідчого, що вона не може бути визнана потерпілою у кримінальному провадженні №0000453, є безпідставним. Проведення відповідних автотехнічних експертизи, встановлення вини в діях водіїв не може бути підставною для позбавлення скаржниці прав визначених ст. 55 КК України. Водночас у зв`язку з неотриманням оскаржуваної постанови з дня її винесення скаржниці звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_7 , яка полягає у невиконанні вимог ст. 220 КПК України щодо не розгляду клопотання про визнання особи потерпілою від 27 жовтня 2023 року. При цьому слідим суддею Личаківського районного суду м. Львова 03 січня 2024 року було винесено ухвалу якою зобов`язано слідчого Першого СВ ТУ ДБР розташованого у м. Львові ОСОБА_7 повторно розглянути клопотання заявника від 27.10.2023 року, прийнявши процесуальне рішення у відповідності до ст. 220 КПК України, про що повідомити заявника у встановленому законом порядку.

За результатом виконання вищевказаної ухвали слідчий повторно виніс постанову про відмову у визнанні потерпілою від 19 січня 2024 року, при наявності вже винесеної постанову про відмову у визнанні потерпілою від 01 січня 2024 року, тобто двічі розглянув клопотання заявниці від 27.10.2023 року про визнання потерпілою та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, що є процесуально помилковим.

Вказану постанову від 19 січня 2024 року отримана нею лише 08.02.2024 року. Водночас постанова про відмову у визнанні потерпілою від 19 січня 2024 року, за своїм змістом є аналогічною з постановою про відмову у визнанні потерпілою від 01 січня 2024 року.

З метою реалізації своїх прав скаржниця в межах десятиденного строку на оскарження повторно звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова (до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування - Державне бюро розслідувань, розташованому у місті Львові), зі скаргою на постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим, розгляд якої призначено на 28.02.2024 року. Але 22.02.2024 року адвокат ОСОБА_8 випадково дізнався, що кримінальне провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453 від 24.10.2023 року за ознаками ч.2 ст.286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було передано для проведення досудового розслідування до слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП у Львівській області. Тому строк на звернення до Галицького районного суду м. Львова, визначений ч.1 ст.304 КПК України, пропущений з поважної причини, через необізнаність щодо зміни підслідності.

Скаржник та її представник в судове засідання не з`явилися. У скарзі просили проводити розгляд справи за їх відсутності.

Слідчий в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. У заяві щодо задоволення скарги заперечив у зв`язку з безпідставністю. Вважає, що постанова про відмову у задоволенні клопотання є вмотивована та обгрунтована.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки особа, яка подала скаргу, слідчий про час та місце розгляду скарги повідомлені належні чином, проте, в судове засідання не з`явились, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності в судовому засіданні особи, яка її подала та слідчого, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Згідно ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скарга зокрема повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржником пропущено строк звернення зі скаргою до слідчого судді, однак у поданій скарзі скаржник просить поновити строк, що пропущений з поважних причин.

Вважаю за необхідне поновити строк на звернення до суду з даною скаргою.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

У судовому засіданні встановлено, що 23.10.2023 близько 22:20 годин поблизу буд. 94 по вул. В. Іваника у м. Дрогобич Львівської області, відбулась ДТП за участю автомобіля марки «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 та автомобілем марки «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 загинула у лікарні, а водій автомобіля марки «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 та пасажир автомобіля марки «Ford Fusion» ОСОБА_10 , отримали тілесні ушкодження та доставлені до медичного закладу. Вказані відомості були внесені до ЄРДР за №0000453 від 24.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_4 є матір`ю загиблої внаслідок ДТП ОСОБА_6 .

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_7 від 01.01.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000453 від 24.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Крім цього, постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_7 від 19.01.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000453 від 24.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що у зв`язку з смертю доньки - ОСОБА_6 , скаржниці було завдано значної моральної шкоди, оскільки остання втратила доньку, близьку людину, яка була їй опорою і підтримкою. Повністю зруйновано її нормальне життя. Загибель доньки спричинила надзвичайні страждання, які продовжуються до цих цього часу. Смерть доньки викликала необхідність докладати зусиль для організації свого життя та побуту. Втрата доньки беззаперечно призвела до необхідності докладати зусиль для організації свого життя і в майбутньому. Вона більше не зможе розраховувати на її підтримку. Таким чином, скаржниця вважає, що є всі підстави для залучення її як потерпілої в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного суду від 24.09.2020, справа № 372/2613/18 у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами ст. 286 КК України, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку.

Отже із наведеного слідує, що для встановлення процесуального статусу осіб у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій.

Як вбачається із оскаржуваних постанов, в ході досудового розслідування встановлено, що ймовірне місце зіткнення автомобілів відбулось на смузі руху (смуга руху автомобіля марки «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_1 - судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області) за напрямком руху із м. Дрогобич в м. Трускавець Львівської області, на що вказує розташування транспортних засобів та місце концентрації уламків скла, пластику, тощо. Аналізом даних із камер відеоспостереження встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_11 о 22:18 год 23.10.2023 виїхав з м. Трускавець в напрямку м. Дрогобич Львівської області, це також підтверджується показами пасажира «Ford Fusion» ОСОБА_12 . Таким чином можливо попередньо дійти висновку, що автомобіль «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 виїхав на зустрічну смугу руху та зіткнувся із автомобілем марки «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_3 %ЕН, який рухався у своїй смузі руху із м. Дрогобич в напрямку м. Трускавця Львівської області. Проаналізувавши клопотання ОСОБА_4 , слідчий прийшов до висновку, що на даний час підстави для визнання потерпілою останньої відсутні, оскільки на даному етапі не встановлено всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також винуватості осіб, з чиєї вини відбулася вказана дорожньо-транспортна пригода. На даний час досудове розслідування триває, призначені відповідні автотехнічної експертизи, які перебувають на виконанні у Львівському науково-дослідному інституті судових експертиз. Після отримання вказаних висновків буде вирішуватись питання щодо встановлення вини в діях водіїв автомобілів марки «Ford Fusion» та «Volkswagen Tiguan», а також питання щодо залучення до провадження як потерпілих тих чи інших учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Потерпілим визнається та особа, якій безпосередньо заподіюється шкода злочинними діями іншої особи, і саме наявність безпосередності цього причинного зв`язку має значення при вирішенні питання щодо надання особі статусу потерпілого у конкретному кримінальному провадженні.

Одне лише звернення з клопотанням про визнання потерпілим не є безумовною підставою для визнання особи потерпілою та відповідно наділення процесуальними правами потерпілого у кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 9 КПК України, передбачено, що слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Тобто, саме слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, в тому числі, встановити чи спростувати вид і розмір шкоди, завдану кримінальним правопорушенням.

Положенням ч. 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положення ст. 55 КПК України, не передбачає беззастережного обов`язку слідчого визнати потерпілим особу, якій завдана кримінальним правопорушенням моральна, фізична або майнова шкода.

Слідчий суддя погоджується з оскаржуваними постановами слідчого та не вбачає підстав для їх скасування, оскільки постанова слідчого є мотивованою, слідчим зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 .

На думку слідчого судді, вимога ОСОБА_4 щодо визнання її потерпілою у даному кримінальному провадженню є передчасною, оскільки триває досудове розслідування та проводяться слідчі дії. При цьому, зібрані на даному етапі досудового розслідування докази не вказують на те, що дорожньо-транспортна пригоди відбулась з вини іншого учасника ДТП. В подальшому, у випадку встановлення того, що дії саме іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди (не ОСОБА_6 ) призвели до її настання, ОСОБА_4 не позбавлена права повторно звернутись до слідчого про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи стадію досудового розслідування, яке триває та обсяг проведених слідчих дій та зібраних доказів, слідчий суддя вважає, що визнання ОСОБА_4 потерпілим у даному кримінальному провадженні є передчасним, а постанови слідчого першого слідчого відділу Державне бюро розслідувань, розташованому у місті Львові від 01.01.2024 року та 19.01.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453 від 24.10.2023 року за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України, обґрунтовані належним чином, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх скасування.

Керуючись ст. 55, 303, 305, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Поновити пропущений процесуальний строк на звернення зі скаргою до слідчого судді.

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанови слідчого першого слідчого відділу Державне бюро розслідувань, розташованому у місті Львові від 01.01.2024 року та 19.01.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453 від 24.10.2023 року за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_13