Справа № 683/1558/24
УХВАЛА
04 червня 2024 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця Збройних Сил України, старшого лейтенанта, заступника командира роти охорони з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, 14 грудня 2023 року близько 07 години 20 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mercedes-Bens», моделі «ML270», на іноземній реєстрації PL «Dl 3638», рухаючись по проїзній частині вулиці К. Острозького,45 у м. Старокостянтинів Хмельницької області зі сторони центральної частини м. Старокостянтинів в напрямку вул. Миру, на перехресті вулиць К. Острозького - Захисників України (бувша вул. Пушкіна), в порушення вимог п. 2.3 б), п.18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, діючи недбало та необережно, не передбачив можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, внаслідок чого під час руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких могла бути створена перешкода чи небезпека, чим допустив наїзд передньою правою частиною кузова керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_4 , яка в цей момент перетинала проїзну частину вулиці К. Острозького по нерегульованому пішохідному переході зліва на право відносно напрямку руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_5 .
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди та порушення водієм ОСОБА_5 п.2.3 б), п.18.1 Правил дорожнього руху, потерпілій ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому сідничної кістки справа без зміщення, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а також забій попереково-крижового-куприкового відділів хребта, забій м`яких тканин голови та обох кистей, підапоневротичну гематому лівої тім`яної ділянки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми діями старший лейтенант ОСОБА_5 порушив вимоги п. 2.3 б) та п. 18.1 Правил дорожнього руху, згідно яких: п.2.3 б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну,
стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.18.1 - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення ОСОБА_5 п.2.3 б) та п.18.1 Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо - транспортною пригодою та її наслідками - спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 .
Тобто своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження,ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.
В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, посилаючись на те, що він вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, повністю визнає свою вину, добровільно відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, та примирився із потерпілою.
Позицію обвинуваченого підтримав його захисник ОСОБА_6 .
Потерпіла ОСОБА_4 також просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України в зв`язку з примиренням, посилаючись на те, що вона із обвинуваченим примирилась, він повністю відшкодував їй завдану шкоду, а тому будь-яких претензій до нього вона не має.
Прокурор ОСОБА_3 проти заявленого клопотання не заперечує, посилаючись на те, що є усі визначені ст.46 КК України підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Заслухавши учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до положень ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась із потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Підстава звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України містить два складових елементи, взятих у своїй єдності, а саме: 1) примирення особи, яка вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин з потерпілим від цього злочину та 2) відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.
Відсутність хоча б одного із зазначених елементів виключає підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України.
Примирення це акт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру. Результатом цього є угода зазначених осіб, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.
Примирення з боку потерпілого повинно бути результатом його вільного волевиявлення.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів та є необережним злочином.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, який не є корупційним кримінальним правопорушенням та не пов`язаний з корупцією, під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю
кримінального правопорушення, примирився із потерпілою ОСОБА_4 та добровільно відшкодував їй завдану шкоду.
Судом також роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 та потерпілій ОСОБА_4 наслідки звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження, після чого останні повідомили, що такі наслідки їм відомі та зрозумілі, та надали згоду на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.
З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню і обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст.46 КК України слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, оскільки він вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, який не є корупційним кримінальним правопорушенням та не пов`язаний з корупцією, під час керуванням транспортним засобом не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після вчиненого щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, примирився із потерпілою ОСОБА_4 та добровільно відшкодував їй завдану шкоду.
У висновку Верховного Суду у справі №449/1689/19 зазначено, що закриття кримінального провадження на нереабілітуючих підставах і застосування м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.
З урахуванням зазначеного, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути 3786 грн. 40 коп. процесуальних витрат на проведення експертизи.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.2 ст.284 КПК України, ст.46 КК України, суд,
постановив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, а кримінальне провадження - закрити.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави 3786 грн. 40 коп. процесуальних витрат на проведення експертизи.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року на автомобіль марки «Mercedes-Bens», моделі «ML270», на іноземній реєстрації PL «Dl 3638», скасувати.
- автомобіль марки «Mercedes-Bens», моделі «ML270», на іноземній реєстрації PL «Dl 3638», який знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, що по вул. Авіаторів,2 в м. Старокостянтинів Хмельницької області повернути ОСОБА_5 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: