Справа № 182/1369/24
Провадження № 1-кс/0182/311/2024
У Х В А Л А

Іменем України

15.03.2024 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засіння ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2024 за № 0000262 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, незаміжньої, на утриманні нікого не має, яка не є депутатом, не є особою з інвалідністю, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, яке мотивоване наступним:

ОСОБА_5 06.02.2024 близько 16:00 годин знаходячись в квартирі

АДРЕСА_2 , де помітила у кімнаті на ліжку, поруч з потерпілою ОСОБА_7 мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A14». В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в цей же день та час, перебуваючи в тому самому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди, та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» скориставшись тим, що потерпіла відпочиває та поруч нікого немає і за її діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, викрала, з ліжка зазначений мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A14», 4/64 Gb імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 ринкова вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/7925-ТВ від 22.02.2024 року, становить 4200,00 гривень, належний ОСОБА_7 , чим причинила останній матеріальний збиток на вказану суму.

З місця вчинення злочинку ОСОБА_5 зникла викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_5 09.02.2024 близько 19:30 годин, знаходилася в приміщенні кафе «Саїд», розташованому по вулиці В. Усова, будинок 27 в м. Нікополь, Дніпропетровської області, де помітила у руках ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 13С», після чого у неї виник умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , перебуваючи в той самий час та в тому самому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, звернулася до ОСОБА_8 під приводом здійснення дзвінка, та попросила у останнього мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 13С», при цьому шляхом обману запевнила, що поверне телефон після здійснення дзвінка, однак наміру такого не мала.

Так, ОСОБА_8 будучи впевненим, що передає ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 13С» для здійснення дзвінка, передав його останній. Після чого, ОСОБА_5 заволодівши вказаним телефоном, декілька хвилин імітуючи розмову та утримуючи його при собі, вийшла з приміщення кафе і пішла у невідомому напрямку. Вказаним майном остання розпорядилась на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою заволоділа мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 13С», 4/128 Gb вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/9260-ТВ від 04.03.2024, становить 4216 гривень 67 копійок, який належить ОСОБА_8 , чим спричинила останньому матеріальний збиток на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних злочинів.

Вина ОСОБА_5 підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

?Протоколом огляду місця події;

?Протоколами допиту потерпілих;

?Протоколами впізнання;

?Протоколами допитів свідків;

? Протоколами огляду та вилучення предметів.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання підозрюваного покладених на неї процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинила корисливі злочини, за який їй раніше було обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, згідно ухвали Нікопольського міськрайонного суду від 22.01.2024 року, у період якого вона знову вчинила корисливі злочини, крім того, на розгляді у суді перебувають два кримінальні провадження за вчинення нею корисливих злочинів, також ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у яких підозрюється, виникла необхідність обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного, який попередить настання ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

ОСОБА_5 вчинила тяжкі злочини, а тому у разі визнання її винною у вчинені кримінальних правопорушень, їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, що може спонукати її переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, ніде не працює, що свідчить про відсутність у підозрюваної будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів. А тому, ОСОБА_5 залишаючись на свободі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, яке є суспільним інтересом.

Відносно ОСОБА_5 раніше скеровувалися кримінальні провадження до суду за вчинення корисливих злочинів. однак не зважаючи на це ОСОБА_5 продовжила вчиняти нові умисні корисливі злочини, які перетворила у спосіб свого заробітку. Зазначене свідчить про її схильність до вчинення нових злочинів.

Викладене свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризиків - переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вважаю, що застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчиненню нею нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч. 1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та те, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового слідства, суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим у яких підозрюється, тому виникла необхідність застосувати до підозрюваної запобіжний захід, який забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, слідчий і звернулася до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, просила суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою проживання в АДРЕСА_3 та зазначила, що кімната 10 в якій вона зареєстрована не придатна до житла.

Заслухавши думку прокурора та підозрювану, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що у провадженні старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, перебуває кримінальне провадження за № 0000262, внесене до ЄРДР 16.02.2024 року за ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

12.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

Протоколом огляду місця події; Протоколами допиту потерпілих; Протоколами впізнання; Протоколами допитів свідків;Протоколами огляду та вилучення предметів.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_9 міг вчинити кримінальні правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органу досудового розслідування та суду; вчинення іншого, аналогічного злочину.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрювана, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років позбавлення волі, яке їй загрожує у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику вчинення нових, аналогічних кримінальних правопорушень.

Так, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України об`єктивно існує, оскільки ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, ніде не працює, що свідчить про відсутність у підозрюваної будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів. Стосовно неї раніше скеровувалися кримінальні провадження до суду за вчинення корисливих злочинів. однак не зважаючи на це ОСОБА_5 продовжила вчиняти нові умисні корисливі злочини, які перетворила у спосіб свого заробітку. Зазначене свідчить про її схильність до вчинення нових злочинів. Наразі розгляд вказаних проваджень ще триває у суді. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, т.я. у оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України встановлює, що особі, обвинуваченій у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваноюим ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків.

В разі внесення застави на обвинувачену ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому вона мешкає без згоди суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти суд, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу

Строк тримання під вартою підозрюваного не може перевищувати 60 днів, рахуючи з 15.03.2024 року по 12.05.2024 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176-178, 182, 183 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2024 за № 0000262 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали не більше ніж 60 днів рахуючи з 15.03.2024 року по 12.05.2024 року.

Одночасно визначити підозрюваній ОСОБА_5 розмір застави, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Підозрювана або заставодавець має право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави на підозрювану ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому вона мешкає без згоди суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти суд, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1