Справа № 297/1524/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 05.02.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, яке поступило з обвинувальними актами, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

за ст. 332 ч. 3 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 маючи умисел спрямований на незаконне переправлення чотирьох громадян України через державний кордон України, під час дії воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, з корисливих мотивів за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, за грошову винагороду сприяв незаконному переправленню через державний кордон України громадян України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_5 , за наступних обставин.

Так, з цією метою невстановлена досудовим розслідуванням особа 01.02.2024 року створила в мобільному застосунку «WhatsApp» группу, після чого до даної групи долучила ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в якій в подальшому невідома особа координувала дії вищевказаних осіб з приводу подальшого незаконного перетину ними державного кордону України до Угорщини.

Надалі, 02.02.2024 року ввечері невстановлена досудовим розслідуванням особа у спільному листуванні в мобільному застосунку «WhatsApp» надала вказівки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про необхідність прибути 03.02.2024 о 18:30 годин до готельного комплексу « Ріта », який розташований за адресою м. Берегове, вул. Мікеша, 3 , та очікувати на ОСОБА_5 та подальші його вказівки.

Крім цього, 03.02.2024 року в невстановлений досудовим точний час ОСОБА_5 зустрів на автовокзалі в м. Мукачево ОСОБА_9 , разом з яким рейсовим автобусом прибули до м. Берегове на площу Героїв, 6, де за вказівкою ОСОБА_5 у магазині «Spar» ОСОБА_9 через банківський термінал зняв 3800 гривень, які передав ОСОБА_5 за сприяння останнього у нелегальному перетині ним державного кордону України.

В подальшому, 03.02.2024 року близько 18:30 годин ОСОБА_5 та ОСОБА_9 прибули до готельного комплексу « Ріта », який розташований за адресою м. Берегове, вул. Мікеша, 3 , де на них вже очікували ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи та ОСОБА_5 повинні були передати останньому грошові кошти в сумі 100 доларів США за сприяння у незаконному перетині державного кордону, на що ОСОБА_6 у магазині «Spar» на площі Героїв, 6, через банківський термінал зняв грошові кошти в сумі 3800 гривень, які передав ОСОБА_5 .

Надалі, через деякий час ОСОБА_5 шляхом надіслання через мобільний застосунок «WhatsApp» надав вказівку вищевказаним особам прибути у с. Дийда Берегівського району на вул. Прикордонну, неподалік готелю «У Людвіга », де він буде на них очікувати з метою подальшого їх переправлення через кордон.

На виконання цієї вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на маршрутному таксі попрямували в с. Дийда Берегівського району на вул. Прикордонну до зазначеного ОСОБА_5 місця, де були викриті та затримані прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_7 , а ОСОБА_5 втік з місця події.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину не визнав та показав, що приблизно в лютому місяці цього року йому зателефонував знайомий, з яким раніше працювали разом в Чехії на ім`я ОСОБА_10 , та попросив про допомогу, а саме зустріти його знайомого в м. Мукачево та провести до м. Берегове, оскільки той не є місцевим. Він погодився, ОСОБА_10 передав тій людині номер його мобільного телефону і повідомив, що та людина буде в чорній куртці із рюкзаком. Він дійсно зустрів вказаного чоловіка на автовокзалі в м. Мукачево та рейсовим автобусом поїхав з ним в м. Берегове. У м. Берегове вказаний чоловік попросив його супроводити до банкомату, щоб зняти гроші, а також попросив його мобільний телефон і зробив дзвінок у застосунку «Ватсап», оскільки на його мобільному телефоні не працював мобільний інтернет. Тоді, на його мобільний телефон прийшло повідомлення із адресою та назвою готелю « Ріта ». Вони попрямували з ним за тою адресою в готель, звідти вийшло ще троє осіб та вони в п`ятьох повернулися в центр міста до магазину «Шпар». Там ці особи попросили знайти їм таксі та він в мережі «Інтернет» знайшов номер таксі, дав їм номер телефону, щоб вони собі викликали таксі, а він сам поїхав додому на іншому таксі. Через декілька днів у нього вдома відбувся обшук та він був затриманий. Ствердив, що ніхто йому грошові кошти, ні свідки, ні інші особи не давали, він тільки виконав прохання свого знайомого ОСОБА_10 безкоштовно. Крім того, той чоловік, якого він зустрів в м. Мукачево, та інші троє свідків не називали йому свої імена та прізвища, а також не повідомляли мету приїзду в м. Берегове, тобто він не знав, що вони намагалися незаконно перетнути державний кордон. Крім того, обвинувачений ствердив, що не обіцяв їх зустріти в с. Дийда та взагалі не знає де цей населений пункт знаходиться. При цьому, також пояснив, що дійсно з невідомого номеру на його мобільний телефон прийшло два скріншота з якоюсь картою маршруту, коли він знаходився із свідками біля магазину «Шпар», та один із свідків попросив його переслати вказаний скріншот на його мобільний телефон. Допускає, що повідомлення у виді скріншоту надійшло саме з того номеру на який телефонував свідок у застосунку «Ватсап». Однак пояснити в суді, чому його номер мобільного телефону був записаний у свідка ОСОБА_6 , обвинувачений пояснити не міг. Оскільки як встановлено, в ході судового розгляду, він зустрів на автовокзалі та приїхав у м. Берегове із свідком ОСОБА_9 . Крім того, пояснити в судовому засіданні чому свідок ОСОБА_9 в ході допиту в суді та свідки будучи допитаними слідчим суддею, ствердили, що передали йому по 3800 грн. у сприянні в незаконному перетині державного кордону, також не зміг.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав та вищезгадані обставини не зміг пояснити, така доводиться наступними доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні у режимі відео конференції дистанційно свідок ОСОБА_9 показав, що у січні 2024 року в мережі «Інтернет» він дізнався про можливість незаконного виїзду за кордон за 7500 доларів США і вже в лютому місяці зв`язався із невідомими особами, які дали вказівку приїхати в м. Мукачево. Він, ОСОБА_9 , зустрівся із ОСОБА_5 на вокзалі в м. Мукачево, звідки разом поїхали рейсовим автобусом до м. Берегове. ОСОБА_5 повідомив, що його робота, а саме те, що він покаже дорогу до державного кордону коштуватиме 100 доларів США, які просив йому віддати. Тому він, ОСОБА_9 , зняв грошові кошти із банкомату в розмірі 3800 гривень, які віддав ОСОБА_5 .. Окрім нього, там було ще троє осіб, які також мали намір незаконно перетнути державний кордон та з них одна особа при ньому також передавала обвинуваченому грошові кошти. Крім того, їм на телефон була надіслана геолокація та вони із іншими свідками на таксі поїхали в село, де були затримані поліцією та працівниками прикордонної служби. ОСОБА_5 також повинен був їхати, але він сів у інше таксі, та попередньо казав, що саме він буде їх супроводжувати безпосередньо до державного кордону.

Дослідженим та прослуханим в судовому засіданні аудіозаписом допиту слідчим суддею свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 , відеофайл допиту якого не зберігся, доводиться вина обвинуваченого та спростовується його версія подій.

Так, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні в ході допиту слідчим суддею ствердив, що дійсно намагався незаконно перетнути державний кордон в незаконний спосіб, знайшов людину, яка через застосунок «Ватсап», пообіцяла допомогти йому за 9000 доларів США. За вказівкою невідомої особи він прибув у м. Берегове до готелю «Ріта», де зустрів двох інших осіб на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Пізніше під`їхала ще одна особа до готелю, а також підійшла особа із бородою на ім`я ОСОБА_9 , який надіслав їм у застосунок маршрут із с. Дийда до кордону.

Інший свідок ОСОБА_6 в ході допиту слідчим суддею ствердив, що його мама знайшла в Інтернеті за 7000 доларів США можливість незаконно перетнути державний кордон. За вказівкою невідомих осіб він прибув у м. Мукачево, звідки в м. Берегове до готелю «Ріта». Спочатку їх було троє в тому готелі, потім прибула ще одна особа - ОСОБА_9 , який також повинен був з ними перетнути кордон. Особа, яка ОСОБА_9 супроводжувала повідомив, що потрібно дати 100 доларів США. Він, ОСОБА_6 , зняв у банкоматі магазину «Шпар» 3800 гривень та віддав вказаній особі на ім`я ОСОБА_9 . Пізніше до них підійшов ОСОБА_9 , та дав вказівку викликати таксі, при цьому дав номер телефону для виклику. Вони на таксі приїхали в с. Дийда, де їх затримали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_7 слідчому судді показав, що зв`язався через мобільний застосунок із невідомими особами, за вказівкою яких прибув в м. Мукачево, звідки в м. Берегове, де поселився в готелі «Ріта». Через декілька днів їх зустріла людина на ім`я ОСОБА_9 , якому потрібно було передати 100 доларів США за його послуги у переведенні їх через кордон. Вони всі разом пішли в центр міста, чекали в парку і звідти поїхали на таксі в с. Дийда, де їх затримали.

Крім того, дослідженим судом протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2024 року свідок ОСОБА_6 із осіб зображених на фотознімках впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 і заявив, що обвинувачений є особою, яка керувала їхніми діями перебуваючи в м. Берегове, надавала вказівки, організовувала їхній незаконний перетин державного кордону України. Також даній особі він особисто в руки передав 3800 грн. за дану протиправну послугу (том 1 а.с. 139-141).

Дослідженим судом протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2024 року свідок ОСОБА_8 із осіб зображених на фотознімках впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 і заявив, що обвинувачений є особою, яка керувала їхніми діями перебуваючи в м. Берегове, надавала вказівки, організовувала їхній незаконний перетин державного кордону України (том 1 а.с. 47-50).

Дослідженим судом протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2024 року свідок ОСОБА_7 із осіб зображених на фотознімках впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 і заявив, що обвинувачений є особою, яка керувала їхніми діями перебуваючи в м. Берегове, надавала вказівки, організовувала їхній незаконний перетин державного кордону України (том 1 а.с. 158-160).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2024 року свідок ОСОБА_9 із осіб зображених на фотознімках впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 і заявив, що обвинувачений є особою, яка керувала їхніми діями перебуваючи в м. Мукачево та м. Берегове, надавала вказівки, організовувала їхній незаконний перетин державного кордону України. Також даній особі він особисто в руки передав 3800 грн. за дану протиправну послугу (том 1 а.с. 167-169).

Крім того, в ході розгляду кримінального провадження судом досліджений протокол огляду предмету від 05.02.2024 року, а саме мобільного телефону марки «Apple» моделі «IPhone 11 Pro», який належить свідку ОСОБА_6 ..

В ході огляду вказаного мобільного телефону було встановлено, що в мобільному телефоні наявні месенджери «What's App», «Viber», «Messenger», «Instаgrаm», «Telegram» та «Signal». При огляді мобільного додатку «What's App» було виявлено чат- переписку, яку створив абонент НОМЕР_1 - « ОСОБА_19 ». Також, при огляді даного мобільного додатку, в розділі «дзвінки» було виявлено номер мобільного телефону НОМЕР_2 - « ОСОБА_20 », який зі слів свідка мав керувати діями перебуваючи вже в н.п. Дийда |та номер мобільного телефону НОМЕР_3 , власник якого здійснив доставку його з м. Мукачево до м. Берегово. Додатково виявлено номер мобільного телефону особи НОМЕР_4 , якій ОСОБА_6 передав 100 доларів США за незаконний перетин ДКУ (том 1 а.с. 142-148).

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не зміг пояснити, чому номер мобільного телефону, який йому належить НОМЕР_4 був наявний в мобільному телефоні свідка ОСОБА_6 .

Крім того, в ході розгляду кримінального провадження судом досліджений протокол огляду предмету від 08.02.2024 року, а саме мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 6A», який належить обвинуваченому ОСОБА_5 ..

В мобільному телефоні наявні месенджери «Instagram» та «Telegram». При огляді мобільного додатку «Telegram» було виявлено номер мобільного телефону НОМЕР_4 . В галереї мобільного телефону виявлено скриншоти карти з мобільного додатку «Google Maps» із нанесеним маршрутом руху від н/п. Дийда, Закарпатської обл. до державного кордону України (том 1 а.с. 83-87).

Суд, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов до наступного висновку.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених в суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Так, стороною обвинувачення надано суду безспірні докази, зібрані під час досудового розслідування, які судом визнані допустимими та належними, що в сукупності дають підстави для визнання особи винною у пред`явленому обвинуваченні.

Отже, судом встановлено факт участі обвинуваченого ОСОБА_5 в сприянні незаконному переправленні осіб через державний кордон України, порадами, вказівками, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати те, що він вперше притягуються до кримінальної відповідальності (том 1 а.с. 207), є молодим за віком (том 1 а.с. 208), по місцю проживання характеризується позитивно (том 1 а.с. 210, 211).

При цьому суд вважає, що обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є те, що він скористався ситуацією в Україні, де з 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинення дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Так, Верховний Суд в ухвалі від 06.06.2023 року (справа №759/14989/22) зазначив, що відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягався (том 1 а.с. 207), по місцю проживання характеризується, як особа на яку скарги від близьких та сусідів не надходило (том 1 а.с. 210, 211), його молодий вік (том 1 а.с. 208), реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що до обвинуваченого слід застосувати ст. 69 КК України та призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 332 ч. 3 КК України.

Щодо додаткового покарання передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України - позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд констатує наступне.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до ст. 55 КК позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 на час вчинення кримінального правопорушення та розгляду справи ніде не працював і не працює, вчинення ним злочину не було пов`язане з його посадою або із заняттям ним певною діяльністю, тому додаткове покарання позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до нього не слід застосовувати.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Крім того, з метою уникнення обвинуваченим ОСОБА_5 від покарання, а також запобігання спробам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, суд у відповідності ст. 183 КПК України вважає за необхідним залишити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, згідно п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження (абз. 10 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК). Упровадження у КПК порядку забезпечення контролю за доцільністю та обґрунтованістю застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового провадження зумовлене необхідністю надання суду процесуальних механізмів для оперативного вирішення провадження та заборони свавільного обмеження права людини на свободу шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення строку його застосування.

Аналізуючи правові позиції, сформульовані у рішеннях Європейського суду з прав людини, (зокрема у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року, можна дійти висновку про те, що в обвинувальному вироку суд повинен визначати дату закінчення дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Проте у вітчизняній судовій практиці сформувалася й інша позиція, а саме, що під час ухвалення обвинувального вироку питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою пов`язане із необхідністю його виконання. Тому у вироку суд може зазначити про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою діятиме до набрання вироком законної сили.

Суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у такому випадку з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення.

Речові докази: мобільний телефон марки Apple модель Iphone 6S, золотистого кольору, з чорним дисплеєм, який пошкоджений, ІМEI НОМЕР_5 , упакований в спец-пакет НПУ № WAR1112034, мобільний телефон марки Ксіомі, модель Редмі 6А, чорного кольору, з чорним дисплеєм який пошкоджений, ІМЕІ НОМЕР_6 , упаковано в спец-пакет НПУ №WAR1112033, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Берегівського РВП, та на які ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 13.02.2024 року накладено арешт, відповідно до ст. 59 КК України слід конфіскувати (том 1 а.с. 177-178, 194-196); інформаційний носій DVD-R диск на 4,7 Gb, на якому міститься копії відеозаписів з камер зовнішнього спостереження, що розташовані в торговому центрі «Spar» за адресою м. Берегове, пл. Героїв 6 ; оптичний носій диск CD-R на, якому міститься аудіо фіксація проведення допитів свідків в судовому засіданні; інформаційний носій флеш, на якому міститься наявна відео фіксація слідчої дії, а саме обшуку від 08.02.2024 в період часу 07:15 по 07:45 за адресою АДРЕСА_1 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження (том 1 а.с. 170-171, 179-180, 200,201-202).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 332 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 332 КК України України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з часу затримання 09 лютого 2024 року з 14 години 12 хвилин (том 1 а.с. 189-193,197-198).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою визначений (продовжений) ухвалою суду від 29.05.2024 року - продовжити до набрання вироком законної сили.

Речові докази: мобільний телефон марки Apple модель Iphone 6S, золотистого кольору, з чорним дисплеєм, який пошкоджений, ІМEI НОМЕР_5 , упакований в спец-пакет НПУ № WAR1112034, мобільний телефон марки Ксіомі, модель Редмі 6А, чорного кольору, з чорним дисплеєм який пошкоджений, ІМЕІ НОМЕР_6 , упаковано в спец-пакет НПУ №WAR1112033, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Берегівського РВП, та на які ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 13.02.2024 року накладено арешт, відповідно до ст. 59 КК України - конфіскувати (том 1 а.с. 177-178, 194-196); інформаційний носій DVD-R диск на 4,7 Gb на якому міститься копії відеозаписів з камер зовнішнього спостереження, що розташовані в торговому центрі «Spar» за адресою м. Берегове, пл. Героїв 6 ; оптичний носій диск CD-R на, якому міститься аудіо фіксація проведення допитів свідків в судовому засіданні; інформаційний носій флеш, на якому міститься наявна відео фіксація слідчої дії, а саме обшуку від 08.02.2024 в період часу 07:15 по 07:45 за адресою АДРЕСА_1 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження (том 1 а.с. 170-171, 179-180, 200,201-202).

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1