Провадження № 1-кп/742/248/24
Єдиний унікальний № 742/2038/24
ВИРОК

іменем України

17 квітня 2024 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, з середньою освітою, студента, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,

У С Т А Н О В И В:

14.03.2024 о 13 год. 30 хв., перебуваючи на чергуванні по нагляду за дорожнім рухом в м. Прилуки Чернігівської області, поліцейським відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управління поліції у Чернігівські області ОСОБА_5 , та інспектором відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управління поліції у Чернігівські області ОСОБА_6 , здійснювалося патрулювання вулицями міста на службовому автомобілі «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 . Під час руху по вул. Київській на вул. Юрія Коптєва було помічено транспортний марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 . Поліцейським відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управління поліції у Чернігівські області ОСОБА_5 та інспектором відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управління поліції у Чернігівські області ОСОБА_6 було зупинено транспортний засіб - марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 який порушив вимоги правил дорожнього руху, а саме: керував транспортним засобом марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_4 з несправним правим заднім габаритом.

Під час перевірки документів та спілкуванні з обвинуваченим ОСОБА_4 за допомогою планшетного пристрою працівників поліції було встановлено, що на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово виносилися постанови Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, а саме: постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2023 року № 3/742/2707/23 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУПАП та на якого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років.

Але у подальшому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою умисного не виконання постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2023 року № 3/742/2707/23, 20 грудня 2023 року постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області №3/742/2642/23 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та на якого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно протягом року, керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом не маючи права керування, за що постановами Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2023 року № 3/742/2707/23, 20 грудня 2023 року № 3/742/2642/23 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та на якого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років.

За вище зазначеним фактом, постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 грудня 2023 року № 3/742/2604/23 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та до якого застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

04.12.2023 року з метою умисного не виконання постанов Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області був спинений працівниками поліції обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повторно протягом року, керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 126 КупАП.

За вище зазначеним фактом 05 лютого 2024 року № 3/742/103/24, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та відповідно до якої на обвинуваченого ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п?ять років, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду та будучи ознайомлений з ними, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій " статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними й юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України, 14.03.2024 о 13 год. 30 хв., керував автомобілем «ВМW», д.н.з. НОМЕР_5 , по АДРЕСА_3 .

3 20 грудня 2023 року обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово притягувався і до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами), а саме: 13.11.2023, постанова ААД № 004266; 06.11.2023, постанова ААД 004464; 02.11.2023, постанова ААД № 159176; 05.12.2023, постанова ААД № 004240.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. Пояснив, що не маючи прав на керування транспортними засобами, керував автомобілем та неодноразово був зупинений працівниками поліції, про що складалися протоколи про вчинення адміністративних правопорушень. Був обізнаний про розгляд справ про притягнення до адміністративної відповідальності в суді. Ухвалені постанови суду отримував, був обізнаний про прийняті рішення, в тому числі й про позбавлення права керування транспортними засобами. Проте, легковажно продовжував керувати авто. Щиро кається у скоєному, просить суд суворо не карати. Вказав на недопущення подібного в майбутньому.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не добуто.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доказаною, і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 382 КК України, як в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є за ч.1 ст. 382 КК України нетяжким злочином, вчинив його умисно, особу винного та його позицію до вчиненого, який за місцем проживання характеризується посередньо, згідно довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 19.03.2024 року за №212, на диспансерному обліку не числиться і за медичною допомогою не звертався, згідно довідки КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» від 19.03.2024 за №118, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, не одруженого, студента, раніше не судимого, наявність кількох обставин, що пом`якшують його покарання, та відсутності обставин, що обтяжують таке, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді штрафу в межах санкції даної статті.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 щодо призначення покарання у виді штрафу не заперечував, проте, просив розстрочити призначену суму штрафу, мотивуючи тим, що сума штрафу є надто надмірною для виплати, враховуючи, що є студентом, круглим сиротою, хоча й отримує підвищену стипендію.

Частиною 4 ст.53 КК України передбачено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Суд, враховуючи вищевикладене, вважає за можливе розстрочити обвинуваченому ОСОБА_4 суму штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. на 8 місяців.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування та в ході судового розгляду, не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. на користь держави.

На підставі ч.4 ст.53 КПК України розстрочити ОСОБА_4 виплату суми штрафу рівними частинами на 8 (вісім) місяців по 1062 грн. 50 коп. до 30 числа кожного місяця. Обчислювати цей строк починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому вирок набере законної сили.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки несплати чергового платежу, що передбачені ч.4 ст.26 КВК України, а саме у разі несплати чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням відділу пробації замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:

-нагрудну боді-камеру залишити в користуванні працівників Прилуцького РВП ;

-відеозаписи вилучені з відео реєстратора (боді-камери) залишити в матеріалах кримінального провадження;

-відеозаписи з відео реєстратора залишити в матеріалах кримінального провадження;

-транспортний засіб - марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_3 - залишити в користуванні ОСОБА_4 .

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7