КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2023 року про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 23.02.2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження №0000044 від 23.03.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 304 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2023 року крім іншого, задоволено клопотання прокурора та змінено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 23.02.2024 року.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_5 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2023 року та ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 на розсуд колегії суддів один з наступних запобіжних заходів: особисте зобов`язання, домашній арешт з 20 год. по 07 год.; визначити заставу у розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та зазначає, що при розгляді клопотання прокурора суд не взяв до уваги, що ОСОБА_6 є неповнолітньою особою, раніше не судимий, його родина є вкрай незаможною, він виховувався без батька та проживав разом з матір`ю та дідусем, а тому апелянт вважає, що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за наявності інших більш м`яких запобіжних заходів, є надмірно суровим.

Також вказує, що ОСОБА_6 не виконав вимог цілодобового домашнього арешту, оскільки потребував прогулянок. Крім того, останній залишав межі свого помешкання для слідування в укриття.

Відповідно до положень ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявили клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу - захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 не подавали клопотання про розгляд даної апеляційної скарги за участю сторін, а від інших учасників кримінального провадження також не надходило таке клопотання, апеляційний суд, відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі останніх.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали контрольного провадження №1-кп/361/652/24 (справа №359/4709/23) за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та апеляційні доводи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 26.12.2023 року під час розгляду кримінального провадження №0000044, у якому ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, прокурор заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки до органів прокуратури надійшли рапорти працівників поліції щодо порушення ОСОБА_6 умов запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

За змістом положень ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання за клопотанням прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, суд першої інстанції визнав доведеним існування зазначених прокурором ризиків та, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, неодноразово порушив умови раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, може впливати на свідків та потерпілого, переховуватись від суду, а тому з метою запобігання вказаних ризиків, дійшов висновку про можливість застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід є доцільним, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку під час розгляду даного кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, оскільки конкретні обставини кримінального провадження, ступінь суспільної небезпеки інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, та тяжкість покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, який згідно матеріалів справи після застосування стосовно нього 03.11.2023 року запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту неодноразово порушив умови обраного йому запобіжного заходу, що свідчить про неможливість застосування стосовно ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

Доводи захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадженняколегія суддів вважає безпідставними, оскільки у клопотанні прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою доведено існування обставин, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою і судом першої інстанції встановлена об`єктивна наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а посилання апелянта на те, що ОСОБА_6 є неповнолітньою особою, раніше не судимий, його родина є вкрай незаможною, він виховувався без батька та проживав разом з матір`ю та дідусем, не можуть слугувати безумовною підставою обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

За викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2023 року про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою та належним чином вмотивованою і підстав для її скасування та обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422-1 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2023 року, якою змінено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто до 23.02.2024 року - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3