Справа № 154/557/21
Провадження № 1-кп/162/13/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 липня 2024 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2020 року за №0000024

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Любешівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0000024 від 16 березня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

До суду 10.07.2024 року надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 (прийняте поштовим відділенням 04.07.2024 року) про зміну йому запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, або зменшити розмір застави. Вимоги мотивує тим, що він перебуває під вартою з 15.09.2020 року. Ризики, на які посилається прокурор як на підстави для продовження тримання під вартою базуються на припущеннях та не відповідають дійсності. Крім цього, прямі докази його винуватості в інкримінованих злочинах відсутні, стан його здоров`я значно погіршився за час перебування у СІЗО, він має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації. Тому вважає, що цілодобовий домашній арешт забезпечить виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор просила відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Захисник ОСОБА_9 подав до суду заяву про розгляд клопотання обвинуваченого без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.07.2024 року ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 02.09.2024 року із залишенням визначеного ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 23.01.2024 року розміру застави та покладених обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів зауважує, шо ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу, в тому числі його продовження, ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. Під час встановлення ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи таку поведінку обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При вирішенні поданих клопотань суд враховує конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, що свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

З огляду на тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, та те, що докази у даному кримінальному провадженні не досліджені в повному обсязі, не допитані свідки та обвинувачені, суд установив наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати. Разом з тим, слід констатувати, що вказані ризики посилились у зв`язку з військовою агресією росії проти України, що обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку. Зазначене дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 може не дотриматися покладених на нього процесуальних обов`язків у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, та вказує на високу суспільну небезпечність особи і можливість вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що будь-який інший запобіжний захід не може запобігти вказаним ризикам, а обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Постійне місце проживання, наявність дітей на утриманні не можуть вважатися достатніми для запобігання наявним ризикам та забезпечувати дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

Додана до клопотання довідка про стан здоров`я не свідчить про погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 саме внаслідок перебування його у слідчому ізоляторі, як і про неможливість утримання його у вказаній установі за станом здоров`я.

Щодо зменшення розміру застави колегія суддів зазначає, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_7 злочини відповідно до ст.12 КК України є тяжким та особливо тяжким.

Відтак, визначений ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 23.01.2024 року розмір застави є мінімальним, який може бути визначений обвинуваченому ОСОБА_7 згідно з положеннями п.3 ч.5 ст.182 КПК України, тому не може бути зменшений.

На підставі вищевикладеного, у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 слід відмовити.

Керуючись ст. 177, 182-183, 331, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 16.07.2024 року.

Головуючий ОСОБА_10 ЦИБЕНЬ

Судді ОСОБА_11

ОСОБА_12