Справа № 331/852/24
Провадження № 1-кс/331/389/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжі клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження № 0000163, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, розлучений, має неповнолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється учасником бойових дій, офіційно не працевлаштований, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

15 березня 2023 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 317 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2024 року старший слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000163, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06 лютого 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 15 лютого 2024 року, у період часу з 11 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, діючи повторно, умисно надав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , неповнолітньому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , свою квартиру АДРЕСА_2 в якості приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так, у зазначений день ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та неповнолітній ОСОБА_13 , знаходячись за вищевказаною адресою, вживали наркотичні засоби та психотропні речовини. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_4 перебував у стані змішаного сп`яніння (алкоголь, маріхуана).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_9 перебував у стані наркотичного сп`яніння («сіль»). Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у ОСОБА_10 встановлено факт вживання наркотика («сіль», маріхуана).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у ОСОБА_11 встановлено факт вживання маріхуани.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_12 перебував у стані наркотичного сп`яніння (маріхуана, «сіль»).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у неповнолітнього ОСОБА_13 встановлено факт вживання маріхуани, метамфетаміну.

Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, маріхуана віднесена до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, PVP («сіль») віднесено до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено.

15 лютого 2024 року під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , працівниками поліції були виявлені і вилучені 1 зіп-пакет з кристалічною речовиною біло-жовтого кольору, яка згідно висновку експерта містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого складає 0,4638 г (в перерахунку на основу); 2 зіп-пакети з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою 7,487 г, в перерахунку на висушену речовину, 8 використаних полімерних шприців, на поверхнях яких, згідно висновку експерта виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), пошкоджений фрагмент полімерного контейнеру зеленого кольору, на внутрішніх та зовнішніх поверхнях якого, згідно висновку експерта, виявлена особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, маса якої склала 0,00097 г ( в перерахунку на основу), полімерну пляшку з фрагментом фольги на горловині з нашаруваннями, в складі яких, згідно висновку експерта на внутрішніх поверхнях полімерної пляшки та фрагменту фольги виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, маса якого складає 0,021 г ( в перерахунку на суху речовину).

Таким чином, встановлено достатню кількість доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України, який кваліфікується як надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинене повторно, із залученням неповнолітнього.

24 лютого 2024 року ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до статті 278 КПК України, було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України.

25 лютого 2024 року підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику адвокату ОСОБА_5 було вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додатки до нього.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного злочину доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.02.2024 року;

протоколом обшуку від 15.02.2024 року;

висновком експерта № СЕ-19/108-24/3219-НЗПРАП від 19.02.2024 року;

висновком експерта № СЕ-19/108-24/3221-НЗПРАП від 19.02.2024 року;

висновком експерта № СЕ-19/108-24/3217-НЗПРАП від 19.02.2024 року;

висновком експерта № СЕ-19/108-24/3229-НЗПРАП від 19.02.2024 року;

висновком експерта № СЕ-19/108-24/3228-НЗПРАП від 19.02.2024 року;

постановою про визнання по кримінальному провадженню речових доказів від 22.02.2024 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.02.2024 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.02.2024 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15.02.2024 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.02.2024 року;

протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 від 24.02.2024 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Органом досудового розслідування, відповідно до положень п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зав`язків немає, а тому, орган досудового розслідування вважає, що наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 знайомий із свідками у даному кримінальному провадженні, а тому може незаконними засобами впливати на свідків, шляхом примушування їх до дачі неправдивих показань, що, на думку слідчого, є ризиком, передбаченим п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим також зазначено, що ОСОБА_4 скоїв злочин під час перебування на випробувальному терміні за вчинення аналогічного злочину, не працевлаштований, а отже, може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим слідчий вважає, що наявний ризик, передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тому слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні внесене клопотання підтримала за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням, просила клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 і його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважають за можливе обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, у вигляді домашнього арешту у певний період доби. При цьому, захисник заперечувала проти наявності ризиків, передбачених пунктами 1), 3) ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає вказані ризики не доведеними, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування і суду, а також підозрюваний не вживав жодних заходів щодо незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні і не має наміру робити це у майбутньому. З огляд у на вищезазначене, захисник ОСОБА_5 просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, прийшов до наступного.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами частини 1 статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію обвинуваченого;

7) майновий стан обвинуваченого;

8) наявність судимостей у обвинуваченого;

9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Із змісту вищенаведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В обґрунтування клопотання, на підтвердження наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчим зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Між тим, твердження слідчого і прокурора про тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , не є достатньою підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, суд враховує, що в розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.

Так, зокрема, в справі Мамедова проти Росії 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак, Суд неодноразово відзначав, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Крім того, на підтвердження наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчим зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як останній вчинив дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку, не працевлаштований, має не погашену судимість за скоєння корисного злочину.

Перевіряючи доводи клопотання в частині посилання слідчим на ризики, які зазначені в статті 177 КПК України, в судовому засіданні встановлено, що слідчим лише формально зазначено ризики, які передбачені пунктами 1), 3) ч.1 ст. 177 КПК України щодо переховування підозрюваним ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, та щодо впливу останнього на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки жодного доказу на підтвердження цих обставини суду так і не було надано стороною обвинувачення.

Підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання у місті Запоріжжі зареєстрований і проживає по АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя також звертає увагу, що неповнолітній ОСОБА_13 , про можливий тиск на якого з боку підозрюваного ОСОБА_4 зазначала прокурор у судовому засіданні, вже був допитаний слідчим в якості свідка по вказаному кримінальному провадженню, що підтверджується протоколом допиту від 24.02.2024 року. Допит неповнолітнього свідка ОСОБА_13 був проведений слідчим у присутності психолога ОСОБА_14 .

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 протягом трьох років, в період з 29 листопада 2016 року по 29 листопада 2019 року проходив військову службу за контрактом, являється учасником бойових дій, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 і посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , виданим 16 квітня 2018 року.

Наразі підозрюваний ОСОБА_4 проходить за направленням ІНФОРМАЦІЯ_8 обстеження та медичний огляд, як кандидат на військову службу за контрактом.

Враховуючи факти, які встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилається слідчий і прокурор, слідчий суддя приходить до висновку, що при розгляді клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, які передбачені п.п. 1), 2), 3) ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України, існує ризик, передбачений пунктом 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів і наразі підозрюється у вчиненні злочину, скоєного під час перебування на випробувальному терміні за вчинення підозрюваним аналогічного злочину, не працевлаштований, а отже, може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що наявний ризик, передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

За правилами частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до положень статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Отже, аналізуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що підозрюваний має постійне місце проживання, будь-яких відомостей негативного характеру відносно підозрюваного ОСОБА_15 слідчому судді не було надано, приймаючи також до уваги його належну процесуальну поведінку під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, оскільки відсутні відомості про порушення останнім будь-яких процесуальних обов`язків під час проведення досудового розслідування, а також враховуючи, що слідчим не надано суду жодного доказу на підтвердження наявності ризиків, передбачених пунктами 1), 3) ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосовує до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у певний період доби, а саме з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, без електронних засобів контролю, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, таким чином задовольняючи клопотання сторони захисту.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 107, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження № 0000163, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, без електронних засобів контролю, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання, а саме квартиру АДРЕСА_2 , у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, строком на два місяці, у межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою у встановлений час;

утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби до 23 квітня 2024 року включно.

Виконання даної ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 , контроль за виконанням покласти на процесуального прокурора.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому та прокурору.

Повний текст ухвали буде проголошено 27 лютого 2024 року о 16 годині 45 хвилин.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1