Справа № 344/2971/24
Провадження № 1-кс/344/1427/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , заявника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001857, внесеного 09 вересня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И Л А:

16 лютого 2024 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001857, внесеного 05 вересня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

У даному клопотанні заявник просить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,5752 га з кадастровим номером :25:009:0231, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (на якій в тому числі розташований незавершений об`єкт будівництва (майстерня) відсоток готовності 5 %, загальною площею 23,5 квадратних метрів) із забороною використання будь-яким чином, зокрема подальшого проведення будівельних робіт, та незавершений об`єкт будівництва (майстерня) відсоток готовності 5 %, загальною площею 23,5 квадратних метрів, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в межах земельної ділянки площею 0,5752 га з кадастровим номером :25:009:0231, власником якого є ОСОБА_7 , із забороною використання будь-яким чином, зокрема подальшого проведення будівельних робіт.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_5 підтримав вимоги клопотання, просив накласти арешт з метою збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а також проведення огляду та інших слідчих і процесуальних дій, просив вимоги клопотання задовольнити у повному обсязі.

Заявник ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 у судовому засідання проти задоволення клопотання заперечував, оскільки підозра у цьому кримінальному провадженні нікому не пред`явлена, ОСОБА_6 не є цивільним позивачем, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, ознайомившись з наданими матеріалами кримінального провадження №0001857 від 05 вересня 2023 року, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України).

Частиною другою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Вимогами частини першої статті 26 Кримінального процесуального України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до частини другої-четвертої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частина шоста статті 170 Кримінального процесуального кодексу України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (частина восьма статті 170 Кримінального процесуального кодексу України).

За змістом положень частини першої-другої статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди (частина третя статті 171 Кримінального процесуального кодексу України).

У судовому засіданні встановлено, що власником земельної ділянки площею 0,5752 га з кадастровим номером :25:009:0231 є Територіальна громада села Крихівці в особі Крихівецької сільської ради, орендарем є ОСОБА_7 на підставі договору оренди землі строком дії до 02 січня 2029 року з правом пролонгації.

Право власності на незавершений об`єкт будівництва (майстерня) відсоток готовності 5 %, загальною площею 23,5 квадратних метрів, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в межах земельної ділянки площею 0,5752 га з кадастровим номером :25:009:0231, зареєстровано за ОСОБА_7 .

Постановою слідчого від 02 лютого 2024 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001857 від 05 вересня 2023 року земельну ділянку площею 0,5752 га, кадастровий номером :25:009:0231, та незавершений об`єкт будівництва (майстерня) відсоток готовності 5 %, загальною площею 23,5 квадратних метрів, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці площею 0,5752 га з кадастровим номером :25:009:0231.

У матеріалах кримінального провадження № 0001857 (том 2) міститься цивільний позов цивільного позивача (потерпілого) ОСОБА_6 до цивільного відповідача 1 ОСОБА_8 , цивільного відповідача 2 ОСОБА_9 , цивільного відповідача 3 ОСОБА_10 , цивільного відповідача 4 ОСОБА_7 , цивільного відповідача 5 ОСОБА_11 , цивільного відповідача 6 ОСОБА_12 , цивільного відповідача 7 ОСОБА_13 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином, передбаченим ст. 190 Кримінального кодексу України; ціна позову 79 000 000,00 грн; кримінальне провадження № 0000062 від 04 січня 2024 року.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та матеріалів кримінального провадження, у кримінальному провадженні № 0001857 підозра жодній особі не повідомлена.

У клопотанні про накладення арешту на майно не визначено процесуальний статус особи, на майно якої заявник накласти арешт.

У порушення частини третьої статті 171 Кримінального процесуального кодексу України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вказані дані також відсутні і у цивільному позові.

Судом встановлено, що Територіальна громада села Крихівці в особі Крихівецької сільської ради та ОСОБА_7 , на майно яких просить накласти арешт заявник, не є підозрюваними у кримінальному провадженні №0001857, отже, дані особи є третіми особами, щодо майна яких вирішується питання про арешт.

Частина перша статті 64-2 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно частини другої статті 64-2 Кримінального процесуального кодексу України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Системний аналіз викладених норм дає підстави слідчому судді дійти висновку, що з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані, майно, на яке заявник просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до статті 64-2 Кримінального процесуального кодексу України, повинен звертатися виключно прокурор.

Вказані обставини об`єктивно позбавляють слідчого суддю можливості виконати вимоги частини першої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України та статтю 173 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини третьої статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З огляду на викладене,слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна відповідно до вимог статті 172 Кримінального процесуального кодексу України для усунення недоліків, оскільки клопотання не відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 131, 172, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001857, внесеного 09 вересня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, - повернути особі, яка його подала.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1