Справа № 487/300/24
Провадження № 1-кп/487/493/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000466 від 25.11.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Камянка Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, має неповну середню освіту, перебуває у цивільному шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працює, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2023 по справі №487/6809/23 задоволено заяву ОСОБА_6 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким встановлено заходи тимчасового обмеження прав останнього строком на шість місяців, а саме:

- заборонити наближатися на відстань ближче ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_6 ;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_6 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Будучи ознайомленим з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 , маючи умисел на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що йому заборонено наближатися на відстань ближче ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_6 , 24.11.2023 о 19:15 год. прибув до її домоволодіння по АДРЕСА_3 , переліз через паркан до приміщення її будинку та ліг спати. Через деякий час ОСОБА_6 , прийшовши додому, виявила ОСОБА_3 в приміщенні свого будинку, після чого викликала працівників поліції, яки вивели його з будинку.

Крім того, 25.11.2023 о 12:30 год. ОСОБА_3 , маючи умисел на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що йому заборонено наближатися на відстань ближче ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_6 , прибув до її домоволодіння по АДРЕСА_3 , та здійснив спробу перелізти через паркан на територію її домоволодіння, але побачивши, що остання викликає поліцію, одразу пішов у невідомому напрямку.

Також, 25.11.2023 о 19:59 год. ОСОБА_3 , маючи умисел на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що йому заборонено наближатися на відстань ближче ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_6 , прибув до її домоволодіння по АДРЕСА_3 , переліз через паркан, зайшов до приміщення її будинку та ліг спати.

28.12.2023 о 20:30 год. ОСОБА_3 , маючи умисел на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що йому заборонено наближатися на відстань ближче ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_6 , прибув до її домоволодіння по АДРЕСА_3 , переліз через паркан, зайшов до приміщення її будинку, звідки на прохання останньої не бажав виходити.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України, тобто умисне невиконання обмежувального припису, у вчиненні якого визнається винним.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловили прокурор та захисник.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що йому відомо про рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2023, яким йому заборонили наближатися ближче ніж на 10 метрів до будинку потерпілої по АДРЕСА_3 . 24.11.2023 у вечірній час він прийшов до будинку потерпілої за вказаною адресою, переліз через паркан, зайшов до будинку та ліг спати. Потім його забрали з будинку працівники поліції. Також підтвердив, о 25.11.2023 в обідній час приходив до будинку потерпілої, але вона почала викликати працівників поліції, в зв`язку з цим він пішов до їх приїзду. В той же день ввечері він знову прийшов до будинку, переліз через паркан та ліг спати в будинку. 28.12.2023 у вечірній час він знову приходив до будинку потерпілої, бо хотів передати фрукти для дитини, але потерпіла не хотіла його впускати, та викликала поліцію. Розуміє, що порушив заборонний припис, дуже жалкує про свій вчинок та засуджує свою поведінку. Більше він не приходить до будинку потерпілої та протягом тривалого часу її не бачив.

Такі показання обвинуваченим ОСОБА_3 надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції. За такого, такі показання обвинуваченого, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, а кваліфікацію його дій вірною.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебуває, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, працює не офіційно, за місцем проживання характеризується негативно, лікуванні у лікаря-психіатра не проходив, перебував у наркологічному відділенні на витверезінні в 2016 році.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого злочину.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 за вчинений кримінальний проступок необхідно призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2,3 ч.2 ст.. 59-1 КК України.

Питання про речовий доказ суд вирішує у відповідності до правил, встановлених ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання пробаційний нагляд строком на 1 рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1, 2, 3 ч.2 ст. 59-1 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: - флеш-карта MICROSDUHS-1 32 GB з відеозаписом зберігати в матеріалах судової справи.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1