Справа № 946/4877/24
Провадження № 1-кс/946/1565/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 11.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000890 від 28.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

17.06.2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, якою просив скасувати постанову слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 11.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000890 від 28.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 14.06.2024 року ОСОБА_3 отримав постанову слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 11.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000890 від 28.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Під час ознайомлення з якої було встановлено, що слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 було проігноровано клопотання скаржника ОСОБА_3 від 09.01.2024 року, а саме слідчим не було проведено спільний допит, не була здійснена виїмка ліцензій ТОВ «Горлан», МЧП «Джерело», відсутня будь яка інформація по запитам в будівельний реєстр про видачу будівельних ліцензій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в постанові не йде мова про долучення до матеріалів кримінального провадження будь яких документів, що підтверджують наявність будівельних ліцензій у фігурантів кримінального провадження.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 в повному обсязі вимоги поданої скарги підтримав, просив її задовольнити та зазначив, що слідчим не виконано будь-яких слідчих дій щодо встановлення наявності ліцензій на виконання будівельних робіт генпідрядниками, якими було побудовано в м.Ізмаїлі 9 багатоповерхових будинків.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення скаржника, слідчого та прокурора, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість поданої скарги та наявність підстав для скасування оскарженої постанови про закриття кримінального провадження, з огляду наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у рішенні слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебували матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000890 від 28.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Положення статті 2 КПК України визначають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з п.8 ч.1 ст.40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 284 КПК України).

Положенням п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як вбачається із оскарженої постанови, вона була прийнята відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

В обґрунтування слідчим в постанові зазначено, що 28.06.2023 р. до чергової частини ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_3 , в якій він просить прийняти заходи правового характеру до генерального директора ОСОБА_9 та директора МЧП ,,Джерело ОСОБА_6 , які в період часу з 2010 по 2020 року шляхом обману не маючи дозвільних документів та ліцензій на будівництво, побудували багатоповерхові будинки, з порушенням усіх норм чим завдали шкоду у великих розмірах.

Під час допиту в якості потерпілого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив про те, що у директора ООО «Горлан» в особі ОСОБА_9 , та директора МЧП «Джерело» в особі ОСОБА_6 ніколи не було ніяких ліцензій на дозвіл будівництва багатоквартирних житлових будинків в АДРЕСА_1 , а саме житлових будинків за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 .

Під час досудового розслідування, на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, було вилучено копії документів, які мають відношення до будівництва багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 , а саме: «Декларацію про початок виконання будівельних робіт», «Рішення Ізмаїльської міської ради на будівництво багатоквартирного будинку», «Декларація про готовність об`єкту нерухомості до експлуатації», «Експертний звіт проектної документації щодо надійності будівлі багатоквартирного житлового будинку та додатки до нього», «Звіт містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки», «Дозвіл на виконання будівельних робіт».

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди у зв`язку з тим, що багатоквартирний житловий будинок був побудований у відповідності до чинного законодавства України, крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власником квартири за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_3 не являється.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні висновки слідчого викладені в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження взагалі не узгоджуються з обставинами, які стали підставою для реєстрації вищевказаного кримінального провадження відповідно до заяви ОСОБА_3 , а саме, що генеральний підрядник ТОВ «Горлан» - ОСОБА_9 та директор МЧП ,,Джерело ОСОБА_6 , які в період часу з 2010 по 2020 року шляхом обману не маючи дозвільних документів та ліцензій на будівництво, побудували багатоповерхові будинки, з порушенням усіх норм чим завдали шкоду у великих розмірах.

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження взагалі відсутні будь-які посилання щодо дослідження обставин про наявність або відсутність дозвільних документів та ліцензій на будівництво вказаних підрядників, якими будувались багатоповерхові будинки в м. Ізмаїл.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як встановлено слідчим суддею з матеріалів кримінального провадження, то по даному кримінальному провадженню слідчим не було здійснено усіх необхідних слідчих, дій, направлених на встановлення усіх необхідних даних за вказаним кримінальним правопорушенням. Це свідчить про передчасність та безпідставність прийняття оскарженої постанови про закриття кримінального провадження.

Оскаржувана постанова не є вмотивованою, в ній відсутня повна та вичерпна оцінка доказів.

Тобто в основу оскарженої постанови покладено посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, але ж відсутні вичерпні посилання на докази для прийняття такої постанови.

З урахуванням вказаного можна зробити висновок, що слідчим в оскарженій постанові не надана належна повна оцінка зібраним доказам та не доведено, що органами досудового розслідування вжито усіх заходів для всебічного та повного дослідження обставини кримінального провадження та для досягнення цілей кримінального провадження.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення у цьому кримінальному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником. Не проведення слідчим певних слідчих дій унеможливило встановлення, поза розумним сумнівом, сукупності неспростованих презумпцій щодо обставин цієї справи, а відтак, унеможливило встановлення істини у ній.

Слідчим суддею встановлена наявність фактів, які викликають сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови про його закриття. Тому беручи до уваги те, що постанова про закриття кримінального провадження, перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, слідчий суддя вважає, що висновки та процесуальне рішення слідчого є передчасними.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 11.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000890 від 28.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України та скасування постанови слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 11.06.2024 року про закриття кримінального провадження №0000890 від 28.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 11.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000890 від 28.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України -задовольнити.

Постанову слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 11.06.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000890 від 28.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24.06.2024р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1